У Х В А Л А

іменем україни

08 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Висоцької В. С., Остапчука Д. О.,

Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Оратівської селищної ради від 29 листопада 2013 року № 86 про приватизацію житлового приміщення, визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації Оратівської селищної ради від 29 травня 2014 року № 1, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на житло від 10 червня 2014 року та скасування реєстрації права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 28 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області від 29 листопада 2013 року № 86 про приватизацію житлового приміщення; визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області від 29 травня 2014 року № 1, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 10 червня 2014 року та скасування реєстрації права власності вказаної квартири на ОСОБА_7

Посилались на те, що під час приватизації вказаної квартири було порушено їх права, оскільки вони проживають у цій квартирі та мають право на участь у її приватизації.

Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 28 січня 2015 року, позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Виконавчого комітету Оратівської селищної ради від 29 листопада 2013 року № 86 про приватизацію житлового приміщення.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження органу приватизації Оратівської селищної ради від 29 травня 2014 року № 1.

Визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 10 червня 2014 року.

Визнано незаконним та скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 червня 2014 року.

Скасовано арешт на вказану квартиру. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що відповідач приватизував спірну квартиру з порушенням вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», оскільки позивачі як члени його сім'ї мають право на її частину та повинні були надати письмову згоду на її приватизацію.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була виділена як відомче житло працівнику органу внутрішніх справ ОСОБА_9 та його сім'ї: дружині ОСОБА_10, дочці ОСОБА_11 та синам ОСОБА_3 та ОСОБА_7

У 2012 році житловий будинок, у якому знаходиться спірна квартира, був переданий в комунальну власність Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області.

Рішенням Виконавчого комітету Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області від 29 листопада 2013 року № 86 спірну квартиру передано у приватну власність ОСОБА_7

Розпорядженням органу приватизації Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області від 29 травня 2014 року № 1 зазначену квартиру передано ОСОБА_7 у порядку приватизації та 10 червня 2014 року видано відповідне свідоцтво про право власності на житло.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивачі посилались на те, що під час приватизації вказаної квартири ОСОБА_7 було порушено їхні права, оскільки на момент її приватизації вони мешкали у цій квартирі та мали право на приватизацію частини цієї квартири.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації.

Аналогічне положення міститься і в п. 4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396.

Виходячи з аналізу вказаних положень у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а отже і право на приватизацію разом з іншими членами сім'ї.

Із довідки Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області від 03 квітня 2012 року № 496 вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_6, ОСОБА_3 та їх малолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а. с. 34).

Із довідки Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області від 21 липня 214 року № 333 вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 станом на 01 січня 2002 року були зареєстровані ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 (а. с. 157).

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив із того, що на час проведення приватизації у спірній квартирі проживали позивачі, згода яких на приватизацію квартири є обов'язковою.

У той же час на порушення приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди не звернули уваги на те, що ОСОБА_3 у 2001 році вибув на постійне місце проживання зі спірної квартири в інше житло - будинок АДРЕСА_2 Вінницької області та 26 листопада 2001 року був зареєстрований за вказаною адресою (а. с. 35-зворот).

Крім того, з довідки Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області від 09 липня 2014 року № 319 вбачається, що ОСОБА_6 та її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 19 квітня 2011 року зареєстровані АДРЕСА_2 ОСОБА_3 на території селищної ради не зареєстрований. На день звернення - 09 липня 2014 року сім'я фактично проживає у АДРЕСА_1 (а. с. 24).

Між тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суди на зазначене уваги не звернули та не з'ясували місце постійного проживання позивачів на момент звернення ОСОБА_7 до відділу приватизації житла із заявою про передачу спірної квартири у приватну власність; не перевірили, чи не втратили позивачі право користування спірним жилим приміщенням відповідно до ст. 107 ЖК України у зв'язку із вибуттям на постійне проживання до іншого житла; чи не відновили своє право користування спірною квартирою на момент її приватизації та якими доказами це підтверджується; чи мали позивачі за встановлених обставин право на приватизацію спірної квартири та чи є обов'язковою їх згода на її приватизацію.

Порушення судами при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 28 січня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. С. Висоцька

С. О. Карпенко

Д. О. Остапчук

І. М. Фаловська