Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК Будівельник», ОСОБА_4 про визнання недійсним ордеру та виселення без надання іншого жилого приміщення

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 29 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК Будівельник» (далі - ТОВ «ЖЕК Будівельник»), ОСОБА_4 про визнання недійсним ордеру та виселення без надання іншого жилого приміщення.

Вимоги обґрунтовував тим, що 10 березня 2011 року йому було видано ордер на заселення до кімнати АДРЕСА_1. Вказана кімната підлягала до заселення згідно ордеру лише після здійснення в ній ремонтних робіт, оскільки незадовго в кімнаті відбулася пожежа. Адміністрація гуртожитку погодилась на умови, що спочатку буде відновлено стан кімнати, будуть вивезені речі, які належить ТОВ «ЖЕК Будівельник», і лише після того він буде проживати в ній.

26 квітня 2012 року Соснівським районним судом м. Черкаси було задоволено позов ТОВ «ЖЕК Будівельник» про визнання його таким, що втратив право користування кімнатою АДРЕСА_1.

Указане рішення скасовано рішенням апеляційного суду Черкаської області від 10 липня 2013 року із ухваленням нового про відмову у позові ТОВ «ЖЕК Будівельник».

Разом з тим, на підставі ордера від 15 серпня 2012 року до спірної кімнати заселено ОСОБА_4. У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 відмовляється виселитися із кімнати АДРЕСА_1, ТОВ «ЖЕК Будівельник» відмовив йому у вселенні до цього жилого приміщення та запропонував ліжко-місце й реєстрацію у кімнаті № НОМЕР_1 гуртожитку.

Посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 10 липня 2013 року відновлено його право на користування кімнатою АДРЕСА_1, що порушується відповідачами, ОСОБА_3 просив визнати недійсним ордер на кімнату АДРЕСА_1, виданий 15 серпня 2012 року на ім'я ОСОБА_4, та виселети його із кімнати.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29 липня 2014 року, позов задоволено. Визнано недійсним ордер на кімнату АДРЕСА_1, виданий 15 серпня 2012 року на ім'я ОСОБА_4. Виселено ОСОБА_4 із кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні указаних фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів (ст. 179 ЦПК України).

На суд апеляційної інстанції такі обов'язки покладаються в силу ст. 303 ЦПК України.

За змістом положень ст. 132 ЖК України, п. п. 40, 42, 44 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 3 червня 1986 року № 208, сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з роботою чи навчанням.

Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку у зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Осіб, які припинили роботу з інших підстав, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення.

Осіб, які проживають у гуртожитках, виселяють також у разі знесення будинку чи переобладнання будинку (жилого приміщення) в нежилий, а також якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом. Громадян, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Громадяни можуть бути виселені з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення також на підставах, передбачених частиною першою статті 116 Житлового кодексу Української РСР.

У справі встановлено, що 10 березня 2011 року за рішенням адміністрації ТОВ «ЖЕК Будівельник» ОСОБА_3 було видано ордер на заселення до кімнати АДРЕСА_1.

26 квітня 2012 року Соснівським районним судом м. Черкаси було задоволено позов ТОВ «ЖЕК Будівельник» про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування кімнатою АДРЕСА_1.

Указане рішення скасовано рішенням апеляційного суду Черкаської області від 10 липня 2013 року із ухваленням нового про відмову у позові ТОВ «ЖЕК Будівельник».

Судовими рішеннями у справі за позовом ТОВ «ЖЕК Будівельник» встановлено, що житловий будинок по вул. Рози Люксембург, 208 у м. Черкаси має статус гуртожитку для одиноких громадян та перебуває на балансі ТОВ «ЖЕК Будівельник».

На підставі ордера від 15 серпня 2012 року до спірної кімнати заселено ОСОБА_4.

ОСОБА_3 звертався до адміністрації ТОВ «ЖЕК Будівельник» із вимогою повернути йому раніше займану кімнату, у якій відмовлено у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 здійснив переобладнання кімнати АДРЕСА_1 за власні кошти та відмовляється виселитися із нею. При цьому позивачу гарантовано ліжко-місце й реєстрацію у кімнаті № НОМЕР_1 гуртожитку (а. с. 15, 16).

У зв'язку з цим ОСОБА_3 оскаржив ордер, виданий ОСОБА_4 на спірне жиле приміщення, та просив виселити його із кімнати, що задоволено рішенням суду першої інстанції у справі, яка переглядається.

В апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_4 посилався на те, що після одержання ордеру ним за власні кошти було проведено переобладнання та перепланування приміщень, здійснено ремонт, на який витрачено 60 000 грн.

До апеляційної скарги заявник додав лист ТОВ «ЖЕК Будівельник», у якому директор товариства звертається із проханням до директора Черкаського обласного бюро технічної інвентаризації направити представників ЧОБТІ для перемірювання загальної площі та житлових кімнат, внесення змін до інвентарної справи у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 займає на першому поверсі нежитлові приміщення у поверховому плані інвентарної справи № № 28, 29 (31 частково), 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38. Після перепланування займаних приміщень ОСОБА_4 користується житловими кімнатами площею 7, 2 кв. м та 9, 0 кв. м. Після внесення змін в інвентарну справу вважати приміщення № № 28, 29 (31 частково), 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38 квартирою № 3а (а. с. 57).

Відхиляючи доводи скарги, апеляційний суд не перевірив, якій площі та якому номеру у технічній документації гуртожитку відповідала кімната № 3а до її передачі на підставі ордеру ОСОБА_4, тобто чи існує об'єкт права користування, на який ОСОБА_3 отримав ордер 10 березня 2011 року.

Встановлення указаних обставин має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки рішення апеляційного суду Черкаської області від 10 липня 2013 року зобов'язує ТОВ «ЖЕК Будівельник» відновити право користування позивача жилим приміщенням у тому обсязі, який ОСОБА_3 мав до порушення цього права, тобто або повернути раніше займану кімнату, або надати в його відособлене користування іншу кімнату площею, не меншою від тієї, яку він займав.

З урахуванням викладеного, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 29 липня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

В.О. Савченко