Провадження № 2/431/1969/2015
Справа № 431/3489/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Колядова В.Ю,

при секретарі Соловйову В.В.,

за участі позивача не зявилася,

відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про дозвіл на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2015р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про дозвіл на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

В обґрунтування свого позову позивачка посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 28 серпня 20 10року. Від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Восени 2015р. вона має намір виїхати разом із сином до Російської Федерації з метою проживання. А тому вона вважає, що його дії суперечать інтересам дитини, в результаті чого дитина позбавлена тих можливостей, про які вона вказала раніше. Вона вважає, що згідно із діючим законодавством України, яке регулює даний вид правовідносин, вона має право на отримання дозволу на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна зі своєю дитиною, без згоди та супроводу батька.

Просила суд надати дозвіл дитині ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з нею матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди та супроводу батька строком дії до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, в своїй заяві просить суд розглянути справу без її участі. Свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, в своїй заяві просить суд розглянути справу без його участі та позов визнав у повному обсязі.

Справа розглянута у відсутності сторін на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав:

Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини І-ЕД №235417 (а.с.10), де в графі мати вказана ОСОБА_1, а в графі батько вказаний ОСОБА_2.

На підставі п. 2 ст. 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», № 57 від 27 січня 1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16- річного віку, в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється у разі предявлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно із п.п. 2-4 п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України та вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Проїзний документ дитині видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки, або до досягнення нею 18-річного віку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а тому на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 2-4 п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України та вїзду в Україну громадян України», ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», п. 2 ст. 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про дозвіл на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька задовольнити в повному обсязі.

Надати дозвіл дитині ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з її матірю ОСОБА_1, 16 вересня 1988 року, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, строком дії до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Ю. Колядов