Семенівський районний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №547/718/15-ц

Провадження №2/547/248/15

01 липня 2015 року смт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Халявки В.І.,

при секретарі Козулі Н.П.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до районного суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення в порядку спадкування за заповітом та вказував, що 03 березня 1997 року померла його баба ОСОБА_4, яка мала право на земельну частку (пай) площею 4,29 у мовних кадастрових гектарах на території Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Її право на земельну частку (пай) було посвідчено відповідним сертифікатом. Все своє майно баба заповіла йому.

Позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, отримавши на руки після смерті баби сертифікат на право на земельну частку (пай), який згодом втратив за незясованих обставин.

Через відсутність правовстановлюючого документа (сертифіката) нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Окрім того при оформленні заповіту допущена помилка при написанні імені заповідача зазначено ОСОБА_5 замість ОСОБА_4.

Позивач просив постановити рішення про визнання за ним права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

В судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги, уточнив їх та прохав визнати за позивачем право на земельну частку (пай).

Представник відповідача Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області позов визнала.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Встановлено, що 03 березня 1997 року померла баба позивача ОСОБА_3 ОСОБА_6 ОСОБА_7, яка мала право на земельну частку (пай) площею 4,29 у мовних кадастрових гектарах на території Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

Право ОСОБА_4 на земельну частку (пай) було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0023288 від 30 грудня 1996 року, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Оболонське» Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 290158 від 16 квітня 2015 року (а.с.8).

Факт видачі ОСОБА_4 сертифіката на право на земельну частку (пай) підтверджується довідкою начальника відділу Держкомземагенства у Семенівському районі Полтавської області (а.с.16).

Встановлено, що ОСОБА_4 29 березня 1990 року склала заповіт на ім'я ОСОБА_3, заповівши йому все своє майно (а.с.13). Вказаний заповіт на день смерті ОСОБА_4 не змінено та не скасовано.

Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, судом не встановлено.

Згідно з листом державного нотаріуса від 22 червня 2015 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заведена.

Встановлено, що при складанні заповіту на позивача ім'я заповідача було вказано неправильно ОСОБА_5 замість ОСОБА_4, тобто заповіт від імені ОСОБА_5 насправді складено ОСОБА_4.

Факт неправильного написання імені заповідача в заповіті підтвердила свідок ОСОБА_8, яка працювала в 1990 році секретарем Оболонської сільської ради та посвідчувала заповіт.

Із пояснень представника позивача, представника відповідача, показань свідка вбачається, що ОСОБА_3 після смерті баби прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. Після смерті баби позивач доглядає за її будинком, забрав документи баби, в тому числі і сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до приписів ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Встановлено, що позивачем за незясованих обставин втрачено сертифікат на право на земельну частку (пай), про що він зробив оголошення у місцевій газеті (а.с.19).

Нотаріусом відмовлено у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на землю та неправильне написання імені заповідача, тому способом захисту його права на спадщину є визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-214 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1233 ЦК України, ст. 549 ЦК в ред.. 1963 року,

Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) площею 4,29 в умовних кадастрових гектарах на території Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області, яке належало померлій 03 березня 1997 року ОСОБА_4 на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0023288, виданого 30 грудня 1996 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий В.І. Халявка

Повний текст рішення виготовлено 06 липня 2015 року.