Справа № 303/1651/15-ц
Номер стат. звіту - 18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2015 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Гутій О.В., при секретарі Іванчо Л.М., з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ПАТ «Перехідний банк «КристалБанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів (повернення депозиту та процентів), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з цим позовом, який мотивує тим, що 01 липня 2014 року між нею та ПАТ «ТЕРРА БАНК» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № ДМВ-153165:840 (депозит «Максимальний»), відповідно до умов якого позивач передала, а банк прийняв на депозитний рахунок НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 2 000,00 дол. США на умовах договору. У відповідності до п.2.3. вказаного договору процентна ставка за вкладом становила 12.50 %річних в період з 1 по 60 день знаходження вкладу на рахунку, а з 61 по 90 день - 11,50%. Зазначений договір був укладений на строк 90 днів, а саме з 01.07.2014 року по 29.09.2014 року. Після 29.09.2014 року банк був зобов'язаний на першу вимогу повернути суму вкладу і суму нарахованих процентів за період користування ним. Поряд з цим, між позивачем, ОСОБА_2 та ПАТ «ТЕРРА БАНК» було укладено також договір банківського вкладу (депозиту) №ДР-153137:980 (депозит «Родинний», відповідно до умов якого позивач передала, а банк прийняв на депозитний рахунок НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 30 000,00 гривень. Процентна ставка за вкладом становила 27 % річних. Вказаний договір був укладений на строк 148 днів, а саме з 01.07.2014 року по 27.11.2014 року. Банк був зобов'язаний на першу вимогу повернути позивачу суму вкладу і суму нарахованих процентів за період користування ним. Після спливу строку наведених договорів позивач 04.12.2014 року звернулась до відділення банку з вимогою повернути суму вкладів та нарахованих за користування ними процентів, але приміщення було закрито. 12.11.2014 року відділення знову було закрито. Зв'язавшись в середині грудня 2014 року по телефону «гаряча лінія» з центральним офісом ПАТ «ТЕРРА БАНК» позивач отримала інформацію, що дана фінансова установа перестала діяти у зв'язку із неплатоспроможністю і що для отримання вкладів остання повинна звернутися у новостворене ПАТ «Перехідний Банк «КристалБанк». Далі при зверненні до ПАТ «Перехідний Банк «КристалБанк» позивачу повідомили, що з питаннями про повернення вкладів їй належить звернутися до ПАТ «ОТП Банк», якому передано функції щодо проведення виплат по вкладам залучених ПАТ «ТЕРРА БАНК». 16.02.2015 року позивач офіційно звернулася із заявою до ПАТ «ОТП Банк», ПАТ «Перехідний Банк «КристалБанк» та Фонду Гарантування Вкладів фізичних осіб на що ті порекомендували звернутися у відділення ПАТ «ОТП Банк» в м. Мукачево. Звернувшись 12.03.2015 року у відділення ПАТ «ОТП Банк» розташованого в м. Мукачево, пл. Мира, 18/2 отримала відповідь, що по валютному депозиту можливо колись і отримаю кошти в гривнях по курсу 13 грн. за 1 долар США, а по гривневому депозиту їй можуть видати тільки 10 000,00 гривень, іншу суму виплатять по мірі надходження коштів, посилаючись на відсутність готівки у зв'язку з кризовою економічною та політичною ситуацією в державі. Враховуючи, що діями ПАТ «ТЕРРА БАНК», далі ПАТ «Перехідний Банк «КристалБанк» і ПАТ «ОТП Банк» порушено законні права та інтереси, що потягло за собою спричинення матеріальної шкоди, що і змусило позивача звернутися до суду. У зв'язку з цим просила стягнути з відповідачів ПАТ «ОТП Банк» та ПАТ «Перехідний Банк «КристалБанк» на її користь 2170, 36 доларів США згідно договору № ДМВ 153165:840 та 38081,07 гривень згідно договору № ДР-153137:980.

В подальшому позивач змінила позовні вимоги та просила суд стягнути вищевказані кошти з ПАТ «Перехідний Банк «КристалБанк».

Крім того, в подальшому позивач збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути, крім вищезазначеного, з ПАТ «Перехідний Банк «КристалБанк» 5000 гривень моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити з підстав, викладений у позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Представник відповідача ПАТ «Перехідний Банк «КристалБанк» в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, проте подав суду письмові заперечення проти позову, в яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

У відповідності до вимог ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 01 липня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ТЕРРА БАНК» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № ДМВ-153165:840 (депозит «Максимальний»), відповідно до умов якого позивач передала, а банк прийняв на депозитний рахунок НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 2 000 дол. США на умовах договору. У відповідності до п.2.3. вказаного договору процентна ставка за вкладом становила 12.50 % річних в період з 1 по 30 день знаходження вкладу на рахунку, з 31 по 60 день - 12,00%, з 61 по 90 день - 11,50 %. Зазначений договір був укладений на строк 90 днів, а саме з 01.07.2014 року по 29.09.2014 року. Після 29.09.2014 року банк був зобов'язаний на першу вимогу повернути суму вкладу і суму нарахованих процентів за період користування ним (а.с. 8-10 ).

Також, між позивачем, ОСОБА_2 та ПАТ «ТЕРРА БАНК» було укладено також договір банківського вкладу (депозиту) №ДР-153137:980 (депозит «Родинний», відповідно до умов якого позивач передала, а банк прийняв на депозитний рахунок НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 30 000 гривень. Процентна ставка за вкладом становила 27 % річних. Вказаний договір був укладений на строк 148 днів, а саме з 01.07.2014 року по 27.11.2014 року. Банк був зобов'язаний на першу вимогу повернути позивачу суму вкладу і суму нарахованих процентів за період користування ним (а.с. 13-14).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ПАТ «Перехідний Банк «КристалБанк» є правонаступником ПАТ «ТЕРРА БАНК» (а.с. 65-73)

У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. ч. 1, 3 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно частини першої статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно із ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Як вбачається з матеріалів справи строк дії договорів депозиту закінчився, однак сума вкладів позивачеві та процентів за користування ними не повернута.

Обмеження прав позивача щодо отримання коштів, які є його власністю є безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству України, а також Конституції України. Позивач не був позбавлений права на вищезазначені грошові кошти у встановленому законом порядку, а тому має право на їх повернення відповідачем без будь-яких обмежень.

Відповідно до ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, згідно із ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виплату коштів за вкладами за договорами, строк яких закінчився, не поширюються обмеження, встановлені на період тимчасової адміністрації.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення коштів за договором банківського вкладу (депозиту) № ДМВ -153165:840 від 01 липня 2014 року у розмірі 2170,36 доларів США, в тому числі суму вкладу - 2000 доларів США, процентів за користування вкладом протягом дії договору - 61,64 доларів США, процентів за користування вкладом понад строк дії договору - 108,72 доларів США , а також коштів за договором банківського вкладу (депозиту) № ДР -153137:980 від 01 липня 2014 року у розмірі 38081,07 гривень, в тому числі суму вкладу - 30000 гривень , процентів за користування вкладом протягом дії договору в сумі 3328,76 гривень, процентів за користування вкладом понад строком дії договору - 2687,30 гривень, втрат від знецінення грошей в сумі 3% річних - 298,59 гривень, індекс інфляції - 1766,42 гривень (а.с. 11-12, 15-17).

Відповідно до ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Із цієї норми вбачається, що якщо договір був правомірно укладений в іноземній валюті, то у разі пред'явлення позову про стягнення суми депозиту, суд стягує з відповідача належні суми у валюті договору.

. Що стосується вимоги щодо стягнення моральної шкоди в сумі 5 000 гривень, то суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

З аналізу цієї правової норми вбачається, що якщо правовідносини, що існують між сторонами, є зобов'язальними, у разі порушення зобов'язання моральна шкода може відшкодовуватися лише тоді, якщо це встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, у договорах банківського вкладу (депозиту) № ДМВ -153165:840 та № ДР-153137:980 відшкодування моральної шкоди сторонами не передбачено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення моральної шкоди у сумі 5000 грн. слід відмовити.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 828 гривень.

Керуючись ст. ст.10, 60, 88, 208, 209, 212-218, 224-226 ЦПК України та ст.ст. 526,530, 610, 625, 1058, 1061 ЦК України, -

Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства «Перехідний Банк «КристалБанк» на користь позивача ОСОБА_2 кошти за договором банківського вкладу (депозиту) № ДМВ -153165:840 від 01 липня 2014 року у розмірі 2170,36 доларів США (дві тисячі сто сімдесят доларів США тридцять шість центів), в тому числі суму вкладу - 2000 (дві тисячі) доларів США, процентів за користування вкладом протягом дії договору - 61,64 доларів США (шістдесят один долар США шістдесят чотири центи), процентів за користування вкладом понад строк дії договору - 108,72 доларів США (сто вісім доларів США сімдесят два цента).

Стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства «Перехідний Банк «КристалБанк» на користь позивача ОСОБА_2 кошти за договором банківського вкладу (депозиту) № ДР -153137:980 від 01 липня 2014 року у розмірі 38081,07 гривень (тридцять вісім тисяч вісмдесят одну гривню сім копійок), в тому числі суму вкладу - 30000 (тридцять тисяч) гривень , процентів за користування вкладом протягом дії договору в сумі 3328,76 гривень (три тисячі тристо двадцять вісім гривень сімдесят шість копійок), процентів за користування вкладом понад строком дії договору - 2687,30 гривень (дві тисячі шістсот вісімдесят сім гривень тридцять копійок), втрат від знецінення грошей в сумі 3% річних - 298,59 гривень (двісті дев'яносто вісім гривень п'ятдесят дев'ять копійок), індекс інфляції - 1766,42 гривень (одна тисяча сімсот шістдесят шість гривень сорок дві копійки).

В решті позову відмовити.

Стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства «Перехідний Банк «КристалБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 828 гривень (вісімсот двадцять вісім гривень).

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча О.В.Гутій