У х в а л а

іменем україни

22 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І.,

Кадєтової О.В., Наумчука М.І.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до приватного підприємства «Нива В.Ш.», відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визнання недійсним аукціону з реалізації рухомого майна, за касаційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» - Кузьменко Олени Сергіївни, на рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося до суду з позовом до приватного підприємства «Нива В.Ш.» (далі - ПП «Нива В.Ш.), відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні (далі - ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні),

ОСОБА_4 про визнання недійсним аукціону з реалізації рухомого майна.

Позовні вимоги мотивувало тим, що проведений 11 липня 2013 року аукціон з реалізації рухомого майна - автомобіля марки «Leхus RX 350»,

2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що перебував у заставі банку й належав на праві власності боржнику ОСОБА_5, відбувся з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема заставодержатель не був повідомлений про уцінку майна, організатор аукціону не надав повної інформації про майно, що реалізується, після проведення другого аукціону автомобіль не було знято з реалізації, а було проведено третій аукціон без урахування заяви банку про повернення виконавчого листа без виконання.

Посилаючись на викладене, ПАТ «ОТП Банк» просило визнати недійсним аукціон, проведений 11 липня 2013 року, та його результати.

Рішенням Комсомослького районного суду м. Херсона від 8 травня 2014 року позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено.

Визнано недійсним аукціон з реалізації рухомого майна - транспортного засобу марки «Leхus RX 350», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, чорного кольору, номер кузову

№ НОМЕР_2, тип - легковий універсал.

Скасовано протокол про проведення аукціону з реалізації арештованого майна, що належить боржнику ОСОБА_5, від 11 липня 2013 року № 2213135.

Скасовано акт про проведення аукціону з реалізації рухомого майна від 16 липня 2013 року, винесений головним державним виконавцем ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні Русіною В.А.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17 липня

2014 року рішення Комсомослького районного суду м. Херсона від 8 травня 2014 року скасовано, в задоволенні позову ПАТ «ОТП Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ «ОТП Банк» - Кузьменко О.С., просить рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 липня

2014 року скасувати й залишити в силі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 8 травня 2014 року, що було помилково скасовано, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанцій та відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «ОТП Банк», апеляційний суд виходив із того, що аукціон з реалізації рухомого майна було проведено у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», які є пріоритетними, а посилання позивача на порушення Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5, є неприйнятними та не впливають на результат проведення аукціону.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує наступні питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

Однак, зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 2 жовтня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, на забезпечення виконання умов якого між сторонами було укладено договір застави, предметом якого є автомобіль марки «Leхus RX 350», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належав на праві власності ОСОБА_5

Через неналежне виконання ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка була стягнута з нього на користь банку на підставі рішення Комсомольського районного суду

м. Херсона від 8 листопада 2010 року.

Постановою державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні від 4 липня 2012 року на підставі виконавчого листа

№ 2-1090/2010 про стягнення з боржника на користь банку заборгованості за кредитним договором у розмірі 485 726 грн. 17 коп. відкрито виконавче провадження.

У ході виконавчого провадження державним виконавцем було описано та накладено арешт на автомобіль марки «Leхus RX 350», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

26 квітня 2013 року між ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні та ПП «НИВА В.Ш» укладено договір про надання послуг із організації та проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна.

На підставі вказаного договору ПП «НИВА В,Ш.» було призначено проведення аукціону на 16 травня 2013 року та 26 червня 2013 року, які не відбулися у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців.

Після уцінки державним виконавцем арештованого майна на 50% було призначено й проведено аукціон 11 липня 2013 року, переможцем якого оголошена ОСОБА_4

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, а також Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5.

Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст. ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111,

85 Закону Законом України «Про виконавче провадження»).

Разом із тим аналіз положень вказаного Закону та Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення аукціонів, а лише закріплюють такий спосіб реалізації майна, як його продаж на аукціоні, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону та пп. 5.11, 5.12 Інструкції

№ 74/5).

Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (п. 5.11 Інструкції № 74/5 від 15 грудня

1999 року).

Правила ж проведення аукціонів визначаються Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5.

Цей Порядок регулює реалізацію арештованого майна, за винятком нерухомого майна, майна вилученого законом з обігу, та майна, зазначеного в ч. 5 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження». Порядком визначаються дії організаторів до проведення аукціону, порядок його проведення, порядок переоцінки майна, розрахунків за придбане на аукціоні майно та оформлення кінцевих результатів торгів.

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на аукціоні, яка полягає в продажу майна боржника, на яке звернено стягнення, та переході права власності до покупця - переможця аукціону, слід зазначити, що має місце правочин, який може визнаватись недійсним у судовому порядку з підстав порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5.

Відповідно до п. 8.2 Порядку аукціон вважається таким, що не відбувся, у разі: відсутності учасників; відмови всіх учасників, що надали цінові пропозиції й поетапно були визначені переможцями, від підписання протоколу аукціону або сплати належної грошової суми; ненадходження від жодного з учасників цінової пропозиції. У такому випадку майно реалізується на повторному аукціоні, який проводиться відповідно до цього Порядку.

Якщо аукціон не відбувся двічі, то майно знімається з аукціону, про що організатор аукціону в триденний термін повідомляє державного виконавця (п. 8.4 Порядку).

Однак, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України на вказане уваги не звернув, та дійшов помилкового висновку по те, що проведення аукціону втретє не суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки положення вказаного Закону не встановлюють порядку та правил проведення аукціонів, а лише закріплюють такий спосіб реалізації майна, як його продаж на аукціоні.

Також судом апеляційної інстанції належним чином не перевірені доводи позивача щодо неналежного повідомлення про час і місце проведення аукціону та про те, що інформаційне повідомлення про аукціон у порушення вимог п. 3.6 Порядку реалізації арештованого майна не містить чіткого найменування майна, його повного опису та індивідуальних ознак, за якими можна ідентифікувати це майно, даних про місцезнаходження майна, а також дати, часу та місця ознайомлення з майном, що в свою чергу призводить до зменшення кола потенційних покупців та, відповідно, зменшення вартості майна, чим порушуються як права банку, так і права заставодавця.

Крім того, апеляційним судом не надано належної оцінки тому факту, що ПАТ «ОТП Банк» у порядку ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» до проведення аукціону, а саме - 10 липня 2013 року, надало ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні заяву про повернення виконавчого листа № 2-1090/2010 про стягнення з боржника на користь банку заборгованості за кредитним договором у розмірі 485 726 грн. 17 коп., без виконання.

Усупереч вимогам закону, висновки апеляційного суду ґрунтуються на припущеннях.

Допущене судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що за правилами ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого судового рішення і направлення справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» - Кузьменко Олени Сергіївни, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 липня

2014 року скасувати.

Справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до приватного підприємства «Нива В.Ш.», відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визнання недійсним аукціону з реалізації рухомого майна, передати на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

О.В. Кадєтова

В.І. Мартинюк

М.І. Наумчук