Справа № 712/3333/15-ц
Провадження № 2/712/1387/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі :

головуючого судді - Мельник І.О.

при секретарі Аліценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, ліквідаційної комісії Соснівської районної ради м.Черкаси, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання недійсною приватизації житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Черкаської міської ради, ліквідаційної комісії Соснівської районної ради м.Черкаси, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання недійсною приватизації житлового приміщення. В обґрунтування своїх вимог вказував, що згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 18.11.2002 року квартира № 111 в м. Черкаси по вул. Смілянська, 121 належить на праві власності ОСОБА_4 дідусь позивача, який помер 16.11.2005 року. Батьків позивача: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав щодо нього та його сестри ОСОБА_3 на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.02.2002 року. З дитинства вони разом із сестрою виховувалися дідусем та бабусею та проживали разом з ними в кв. № 111 в м. Черкаси по вул. Смілянська, 121. Батьки самоухилилися від виконання своїх батьківських обов'язків, їх не навідували, їхнім життям не цікавилися, з ними не проживали. Бабуся ОСОБА_6 померла 20.02.2002 року. Рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради від 24.04.2002 року № 225 дідусь ОСОБА_4 був призначений піклувальником позивача та його сестри та було визначено місце проживання підопічних за місцем проживання піклувальника. В вищезазначеній квартирі позивач проживав постійно разом з дідусем і після його смерті. Його біологічного батька ОСОБА_2 згідно з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.06.2003 року було визнано безвісно відсутнім з квітня 2002 року. З 1994 року його місце знаходження було невідоме про що і зазначено в рішенні суду. Рішенням від 05.03.1996 року його батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було визнано такими, що втратили право власності на житлове приміщення в квартирі АДРЕСА_1. Як було зясовано позивачем згодом, 16.10.2002 року органом приватизації виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси було прийнято розпорядження № 632 про передачу квартири № 111 в буд. Смілянська, 121 в м. Черкаси в приватну власність лише його дідусю ОСОБА_4 Позивач вважає, що приватизацію проведено із порушенням чинного законодавства, оскільки його не було включено до переліку осіб, яким в порядку приватизації передається у власність квартира. За таких обставин, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, просить визнати причину пропуску строку звернення до суду поважною, поновити строк позовної давності та визнати недійсною приватизацію квартири № 111, розташованої по вул. Смілянська, 121 в м. Черкаси приватизовану згідно з розпорядженням відділу приватизації державного житла виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси № 632 від 16.10.2002 року та визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 18.11.2002 року.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_8 позов підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити. В своїх поясненнях посилалася на той факт, що після смерті дідуся її довіритель весь час проживав в квартирі № 111 в м. Черкаси по вул. Смілянська, 121, утримував її, сплачував комунальні платежі. У 2009 році з'явився батько позивача ОСОБА_2 і почав проситися пожити у вищевказаній квартирі. Позивачу стало його шкода і він дозволив йому пожити в квартирі, навіть повністю забезпечував його доглядом та харчуванням, самостійно сплачував комунальні платежі. ОСОБА_2 зареєструвався у вказаній квартирі 06.05.2009 року і через деякий час у 2012 році почав розмову про те, що це взагалі квартира його, оскільки власником є його батько і що позивач до цієї квартири ніякого відношення не має. До цього часу позивач взагалі не задумувався про оформлення на себе права власності, але після таких заяв батька він почав боятися що після всього залишуся взагалі без місця проживання. Оскільки у нього на руках не було жодних, правовстановлюючих документів, позивач звернувся до КП ЧООБТІ для отримання копії свідоцтва про право власності на житло і 17.08.2012 року його отримав. З того часу він дізнався про рішення про приватизацію квартири, а тому строк позовної давності просила вважати не пропущеним.

Представник відповідачів ОСОБА_9 позов не визнала, надала суду пояснення, що до обов»язку органу приватизації не входить перевіряти достовірність даних відносно складу осіб зареєстрованих в квартирі, пакет документів був поданий заявником, 16.10.2002 року органом приватизації виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси було прийнято розпорядження № 632 про передачу квартири № 111 в буд. Смілянська, 121 в м. Черкаси в приватну власність ОСОБА_4 за наявними документами.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги визнала, пояснила суду, що вона з братом з 1996 року і по сьогоднішній день проживають в квартирі № 111 в буд. Смілянська, 121 в м. Черкаси. Батьки їхнім життям не цікавились, мати в 2002 році була позбавлена батьківських прав, батько в 2002 році визнаний безвісти відсутнім. До дня смерті їхнім піклувальником була бабуся, після її смерті дідусь. Комунальні послуги сплачують з братом солідарно. В 2009 році батько повернуся з Російської Федерації, та попросився пожити в квартирі. На даний час не працює, зловживає спиртними напоями, за комунальні послуги не сплачує. Останнім часом став вчиняти сварки, і наполягати, щоб вони з братом виселялись.

Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 18.11.2002 року квартира № 111 в м. Черкаси по вул. Смілянська, 121 належить на праві власності ОСОБА_4, виданого на підставі розпорядження (наказу) № 632 від 16.10.2002 року та зареєстровано і записано в реєстрову книгу за № 223 під № 271.

Як вбачається з матеріалів справи згідно даних поквартирної картки з 17.03.1970 року в квартирі АДРЕСА_2 були зареєстровані наймач ОСОБА_4, дружина ОСОБА_6, син ОСОБА_2, донька ОСОБА_7. З 02.10.2002 року в квартирі зареєстрований онук ОСОБА_1, з 15.11.2002 року зареєстрована ОСОБА_3.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.03.1996 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (батьки позивача) визнано такими, що втратили право власності на житлове приміщення в квартирі АДРЕСА_1.

05.06.2003 року ОСОБА_2 визнано безвісно відсутнім з квітня 2002 року за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси. З 1994 року його місце знаходження було невідоме, про що і зазначено у вказаному рішенні.

ОСОБА_4 є дідусем позивача, який 16.11.2005 року помер у віці 67 років, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 3038 у відділу РАЦС по м. Черкаси.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.02.2002 року позбавлено ОСОБА_5 материнських прав щодо її неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради № 225 від 24.04.2002 року ОСОБА_4 призначено піклувальником над повнолітніми внуками ОСОБА_3, ОСОБА_1 та визначено місце проживання підопічних за місцем проживання піклувальника.

Частина 3 ст. 61 ЦПК визначає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

16.10.2002 року органом приватизації виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси прийнято розпорядження № 632 про передачу квартири № 111 в буд. Смілянська, 121 в м. Черкаси в приватну власність ОСОБА_4 з відображенням долі власності квартири при спільній частковій власності - 1.

Судом достеменно встановлено, що на час прийняття рішення про приватизацію позивач ОСОБА_2 був зареєстрований у квартирі № 111 в буд. Смілянська, 121 в м. Черкаси, що підтверджується довідкою КП «Соснівська служба утримання будинків» № 2074 від 19.03.2015року та даними поквартирної картки.

Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Згідно із ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) із розрахунку санітарної норми 21 кв.м. загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 кв.м. на сім'ю: продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації.

Пунктом 1 ст. 5 Закону "Про приватизацію державного житлового фонду" визначено, що до членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло, тобто, передача квартир у власність здійснюється тільки наймачам і членам їх сімей.

Оскільки на час приватизації позивач постійно проживав та був зареєстрований у квартирі, що в судовому засіданні підтвердила в якості свідка паспортист РЕУ-1 ОСОБА_10, пояснивши, що з сім»єю ОСОБА_2 знайома протягом багатьох років, оскільки вони мешкають по сусідству. Діти ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають в квартирі № 111 в буд. Смілянська, 121 в м. Черкаси з дня народження по сьогоднішній день, знаходились під піклуванням бабусі та дідуся, батьки їхнім життям не цікавились, мати була позбавлена батьківських прав, батько був відсутнім з 1996 року. Чому до складу осіб, хто мав право на приватизацію, були включені не всі особи, хто проживав та був зареєстрований в квартирі пояснити не змогла.

Факт постійного проживання позивача також підтверджено актом опитування сусідів з житлового будинку № 121 по вул. Смілянська, за підписом начальника дільниці № 4 КП «ССУБ», про те, що позивач разом з його сестрою дійсно з 1996 року по 2005 рік проживали разом та вели спільне господарство зі своїми опікунами (ОСОБА_6 та Рас катовим В.Г.) за даною адресою. Тому, позивач мав всі законні підстави на приватизацію нарівні з наймачем і відповідно, квартира повинна була бути передана у спільну часткову чи сумісну власність.

Свідок ОСОБА_11 надала пояснення, що вона з 1999 працює в службі в справах дітей. В її посадові обов»язки входить розгляд питань про позбавлення батьківських прав. З 2001 року ставилось питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, батьківських прав позбавлена в 2002 році, також в 2002 році з метою визначення статусу неповнолітніх орган опіки та піклування звертався до суду з заявою про визнання безвісти відсутнім ОСОБА_2. На той час діти тривалий час проживали з бабусею та дідусем. В 2002 році дідусь був призначений піклувальником неповнолітнього ОСОБА_1, в його обов»язки входило забезпечення житлових інтересів підопічного. Якби на час приватизації орган опіки та піклування дізнався, що ОСОБА_4 порушив житлові права підопічного та одноособово приватизував квартиру, вони б звернулись до суду з позовом про визнання такої приватизації незаконною, та притягнули дідуся до адміністративної відповідальності за невиконання обов»язків піклувальника.

Відповідно до ч.1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно зі статтею 144 Конституції України, статтею 59 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування визнаються незаконними в судовому порядку з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України.

Як вбачається зі свідоцтва на право власності на житло від 18.11.2002 року квартира АДРЕСА_1 була передана безоплатно в особисту власність лише ОСОБА_4. Враховуючи викладене, суд вважає, що приватизацію проведено із порушеннями ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», тому підлягає визнанню недійсним та скасуванню розпорядження органу приватизації № 632 від 10.10.2002р. в частині передачі у власність квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_12, а також підлягає до скасування свідоцтво про право власності на житло від 18.11.2002 року, видане Соснівським райвиконкомом м.Черкаси, про право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_4.

Керуючись ст.5, 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 345, 393 ЦК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України «Про місцеве самоврядування», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, ліквідаційної комісії Соснівської районної ради м.Черкаси, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання недійсною приватизації житлового приміщення задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати розпорядження органу приватизації № 632 від 10.10.2002р. в частині передачі у власність квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_12, скасувати свідоцтво про право власності на житло від 18.11.2002 року, видане Соснівським райвиконкомом м.Черкаси, про право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подання протягом 10 днів з моменту проголошеня рішення апеляційної чкарги.

Головуючий :