Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/1603/14-ц Головуючий у 1-й інст. Невмержицький І.М.
Категорія 57 Доповідач Забродський М. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Забродського М.І.

суддів: Заполовського В.Й., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та визнання пункту кредитного договору недійсним

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 31 березня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вимоги якого в послідуючому уточнювала та збільшувала і просила визнати недійсним п.3.3. укладеного між нею та відповідачем14 вересня 2005 року кредитного договору визнати дії банку такими, що порушують її права. як споживача по виконанню п.1.1 даного договору.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 31 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Посилається на те, що судом першої інстанції, не звернуто увагу на те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі будь-які збори, відсотки, комісії та платежі.

Вважає, що п.1.1 укладеного кредитного договору є нікчемним, оскільки він передбачає несправедливу умову, щодо порядку погашення заборгованості. Відтак банком штучно створені обставини для виникнення заборгованості.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є не обґрунтована.

Сторони в судове засідання не зявилися. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» надіслав заяву про розгляд апеляційної скарги у його відсутність, в заперечення, доданих до заяви, просить скаргу відхилити. ОСОБА_2 про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлена рекомендованим поштовим повідомленням. Заяв про відкладення розгляду скарги не направляла. Клопотання її представника про відкладення розгляду справи, оскільки він у цей день зайнятий в іншому судовому процесі, колегія суддів не визнала поважною. Відтак розгляд скарги проведено без участі сторін.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 14 вересня 2005 року між ОСОБА_2 і ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір за умовами якого позивач отримала 18 720,00 дол. США у вигляді не поновлюваної кредитної ліні, з яких 14 400,00 дол. США на придбання нерухомості та 4320,00 дол. США на сплату страхових платежів. Термін повернення кредиту та коштів сторони визначили до 13 вересня 2025 року.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

З розяснень, викладених у пункті 20 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року №9 вбачається, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції правильно вважав, що під час укладення кредитного договору ОСОБА_2 і ПАТ КБ «ПриватБанк» дійшли взаємної згоди щодо його умов, зі змістом договору позивач був ознайомлений, про що свідчить його підпис. Тому підстави вважати укладений кредитний договір внаслідок обману вілдсутні.

Крім того ОСОБА_2 не надала належних та допустимих доказів, що пункти 1.1. та 3.3. кредитного договору, укладеного між сторонами, є несправедливими щодо позивача, оскільки при підписанні договору позивач мала можливість ознайомитися з умовами договору та у разі незгоди з такими умовами відмовитися від підписання договору.

Водночас такі умови договору для позивача були прийнятні, оскільки вона протягом 2005-2013 років здійснювала сплату коштів за користування кредитом, що стверджується розрахунком проведення платежів від 16.07.2014 року, складеним її представником (а.с.19-21).

Доводи апеляційної скарги про те, що банк не вправі був видавати кредит в іноземній валюті є безпідставні, оскільки банк на час укладання кредитного договору мав відповідну ліцензію на здійснення валютних операцій.

При розгляді справи районним судом дотримані вимоги цивільного процесуального закону, всебічно, повно й обєктивно зясовані обставини справи та надана їм належна оцінка.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи висновків суду не спростовують і на правильність його рішення не впливають.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 31 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: