Справа № 219/5192/15-ц
Провадження № 2/219/2540/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3.09.2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі головуючого судді Хомченко Л.І, при секретаріХаладжи

., за участю позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Артемівськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу

ВСТАНОВИВ:

19.06.2015 року позивач звернулася до суду із позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу,. Свої вимоги позивач мотивує тим, що17.12.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір №300131/149234/3-14 про банківський строковий вклад «Пенсійний » в іноземній валюті на 3 місяці . За умовами договору позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 10 436 ,63Долларів США при нарахуванні 11,6 % річних . Договір був укладений на строк з 17.12.2014 року по 17.03.2015 . Після спливу строку договору позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути суму внеску, але йому було відмовлено.

Крім того 7.12.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір №300131/149219/3-14 про банківський строковий вклад «Пенсійний » в національній валюті на 3 місяці . За умовами договору позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 22 500 гривень при нарахуванні 22,1% річних . Договір був укладений на строк з 17.12.2014 року по 17.03.2015 . Після спливу строку договору позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути суму внеску, але йому було відмовлено.

Крім того 24.12.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір №300131/154413/3-14 про банківський строковий вклад «Пенсійний » в національній валюті на 3 місяці . За умовами договору позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 34200 гривень при нарахуванні 23,1% річних . Договір був укладений на строк з 24.12.2014 року по 24.03.2015 . Після спливу строку договору позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути суму внеску, але йому було відмовлено.

. Вважає, що відповідач і до тепер продовжує користатися його грошовими коштами , тому просить розірвати договори та стягнути з відповідача суми по договорам банківського внеску.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав ,надав пояснення аналогічно викладеним у позовній заяві ,просив позов задовольнити по підставах викладених у позовній заяві .

Свідок ОСОБА_2 пояснила ,що позивач її чоловік , вона разом з ним ходила до відділення банку ,позивач просив відповідача повернути гроші за депозитними рахунками ,18.06.2015 року ,25.06.2015 року ,24.04.2015 року ,але відповідач відмовився сплатити кошти

Представник відповідача у судове засідання не зявився,про час та дату розгляду справи його було повідомлено надав пісьмови пояснення з яких вбачається , що умови Договору про банківський вклад Банком виконуються та жодних порушень положення чинного цивільного законодавства України та/або положень Договору про банківський вклад, банком не вчинено. Тому просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухав пояснення позивача ,свідка та дослідив матеріали справи суд , суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що що17.12.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір №300131/149234/3-14 про банківський строковий вклад «Пенсійний » в іноземній валюті на 3 місяці . За умовами договору позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 10 436 ,63Долларів США при нарахуванні 11,6 % річних . Договір був укладений на строк з 17.12.2014 року по 17.03.2015 . Після спливу строку договору позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути суму внеску, але йому було відмовлено.

Крім того 17.12.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір №300131/149219/3-14 про банківський строковий вклад «Пенсійний » в національній валюті на 3 місяці . За умовами договору позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 22 500 гривень при нарахуванні 22,1% річних . Договір був укладений на строк з 17.12.2014 року по 17.03.2015 . Після спливу строку договору позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути суму внеску, але йому було відмовлено.

Крім того 24.12.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір №300131/154413/3-14 про банківський строковий вклад «Пенсійний » в національній валюті на 3 місяці . За умовами договору позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 34200 гривень при нарахуванні 23,1% річних . Договір був укладений на строк з 24.12.2014 року по 24.03.2015 .

Згідно з положеннями Вище зазначених договорів після закінчення строку, визначених Договорів , вклади повертаються вкладникові в порядку, строку та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 Основних умов.

У п. 1 Договору від 17.12.2014 року №300131/149234/3-14 зазначено, що вкладник надав вклад на строк з 17.12.2014 року по 17 березня 2015 року

У п 1.Договору від 17.12.2014 року №300131/149219/3-14 зазначено що вкладник надав вклад на строк з 17.12.2014 року по 17 березня 2015 року

У п 1.Договору від 24.12.2014 року №300131/154413/3-14 зазначено що вкладник надав вклад на строк з 24.12.2014 року по 24 березня 2015 року

З матеріалів справи вбачається, що позивач вчасно звернулась до банку з заявами , в яких просив його вклади від 17.12.2014 року ,17.12.2014 року ,24.12.2014 року не лонгувати (арк.с5,6,37,38,43-44 ). та про повернення йому грошових вклади. Зазначений факт також підтверджується відеозаписом оглянутим у судовому засіданні .

Проте на час розгляду справи у суді кошти за договором вкладу не повернуті, що не спростовано представником відповідача.

Зазначені спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженим Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516 та зареєстрованим в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно зі ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім

вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені

договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

У відповідності до положень ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Отже, оскільки за вищевказаними договорами визначена дата вимоги вкладником вкладу як 17.03.2015 року ,17.03.2015 року ,24.03.2015 року, позивач наділен правом звернутися до банку з проханням повернути грошові кошти за вкладом із процентами.

Банк позивачу кошти за вказаними договорами не повернув та цей факт не спростував.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, а ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Згідно з п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі.

Таким чином, суд, вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення на його користь заборгованості по депозитним вкладам за вказаними договорами внаслідок чого задовольняє його позовні вимоги.

.Відповідно до вимог п. 7 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2861,87 гривень (21,99х10436,63+34200+22500.)=286187,64гривен ,а 1 % складає 2861,87гривень

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 526-527, 625, 1058 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 59, 60, 88, 212-215, 224, 233 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 , заборгованість за договором від 17.12.2014 року №

300131/49234/3-14 про банківський строковий вклад «Пенсійний » по вкладу у розмірі10436 (десять тисяч чотириста тридцять шість )доларів США 63 цента ,а також нараховані відсотки в розмірі 605(шістсот пять ) доларів США 32 цента.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 , заборгованість за договором від 17.12.2014 року № 300131/149219/3-14 про банківський строковий вклад «Пенсійний » по вкладу у розмірі 22 500(двадцять дві тисячі пятсот ) гривень .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 , заборгованість за договором від 24.12.2014 року № 300131/154413/3-14 про банківський строковий вклад «Пенсійний » по вкладу у розмірі 34 200 (тридцять чотири тисячі двісті ) гривень .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» у дохід держави судовий збір в сумі 2861,87гривень

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.І. Хомченко

Справа № 219/5192/15-ц

2/219/2540/2015

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Л.І.Хомченко