У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Нагорняка В.А., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Охтирської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 15 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Охтирська міська рада звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що АДРЕСА_1, на земельній ділянці, яка є власністю територіальної громади Охтирської міської ради розташований будинок, в якому знаходиться чотири квартири: в квартирі № 1 та № 2 розміщується офіс, в квартирі № 3 проживає ОСОБА_6, в квартирі № 4 - ОСОБА_7

Будинок по АДРЕСА_1 перебуває на балансі управління житлово-комунального господарства Охтирської міської ради (далі - УЖКГ Охтирської міської ради). В цій садибі також знаходиться і будинок № 9а, в якому проживають відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і який їм належить на праві приватної власності відповідно до рішення Охтирської міської ради від 21 січня 1998 року № 36, яким було передано у приватну власність для індивідуального будівництва земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, площею 500 кв. м, з уточненням площі при видачі державного акта.

На виконання ст. 106 Земельного кодексу України щодо визначення спільних меж Охтирська міська рада прийняла рішення від 04 листопада

2009 року № 881-МР «Про надання згоди на розроблення містобудівної документації для внесення змін до генерального плану міста громадянці ОСОБА_5.». Однак на виконання вказаного рішення відповідачка не розробила технічну документацію, не узгодила межі земельної ділянки на місцевості домоволодіння по АДРЕСА_1. Відповідачі створюють перешкоди щодо вільного користування земельною ділянкою іншими землекористувачами, зокрема влаштували огородження (паркан), встановлення яких з іншими землекористувачами не узгоджували, що обмежує право користування земельною ділянкою інших землекористувачів.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області

від 10 травня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 13 червня 2012 року, позов Охтирської міської ради про знесення самовільно влаштованих парканів на ділянці загального користування було задоволено. Відповідачів зобов'язано знести самовільно встановлені дерев'яні паркани на території подвір'я загального користування домоволодінь № 9 та № 9а по вул. Левченка у м. Охтирка, Сумська область.

Оскільки в подальшому ОСОБА_5 на тому ж самому місці повторно було встановлено попередньо знесені дерев'яні паркани, Охтирська міська рада просила суд зобов'язати відповідачів звільнити територію подвір'я за адресою: АДРЕСА_1, від будівельних матеріалів та сміття, та знести самовільно збудований ними паркан на території вказаного подвір'я, а також стягнути судові витрати.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області

від 26 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 15 січня 2015 року, позов Охтирської міської ради задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звільнити територію подвір'я за адресою: АДРЕСА_1, від будівельних матеріалів та сміття, та знести самовільно збудований ними паркан на території вказаного подвір'я.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким провадження у справі закрити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції з висновком якого погодився і апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги, обґрунтовано виходив із того, що відповідачі на земельній ділянці загального користування, що перебуває у комунальній власності без погодження з органом місцевого самоврядування та з мешканцями сусіднього багатоквартирного будинку розмістили будівельні матеріали та сміття, а також звели паркан, що суперечить вимогам п. 2 ч. 1 ст. 13, ст. 14, п. 3, 4 ч. 1 ст. 16 п. 1-3 ч. 2 ст. 17, ст. ст. 23, 26 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст. ст. 38, 83, 96, 103 ЗК України і Правил благоустрою території м. Охтирка, затверджених рішенням Охтирської міської ради від 11 грудня 2007 року № 408, захаращує об'єкт благоустрою і створює для цих осіб перешкоди у вільному користуванні вказаною земельною ділянкою та у доступі до будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судами при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції, з якими погодився й апеляційний суд, не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області

від 26 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області

від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
В.А. Нагорняк
А.В. Маляренко