Провадження № 2-о/127/400/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника заявника адвоката ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_3 за участю заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що у 2009 році заявник познайомилась з ОСОБА_4 майбутнім батьком її дитини, з яким згодом поїхала працювати та проживати за кордон до Польщі, а потім до Швеції. У Швеції заявник завагітніла та народила дитину сина ОСОБА_5. ОСОБА_4 був присутній на пологах і був записаний як батько дитини. Проте, в свідоцтві про народження ОСОБА_6 прізвище заявника як матері помилково було записано як ОСОБА_7, незважаючи на те, що заявник ніколи не була одружена з ОСОБА_4 та ніколи не змінювала своє прізвище.

Після народження сина ОСОБА_5 ОСОБА_4 покинув заявника разом із дитиною. Проте, заявник невдовзі познайомилась із шведом, з яким почала зустрічатись та до якого згодом переїхала проживати. Від спільного проживання у них народилась донька Деніса Хасвен.

На даний час заявник разом із дітьми приїхала до України до своєї матері. Проте, повертаючись до Швеції у заявника виникла проблема щодо виклику сина ОСОБА_5 за кордон.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.05.2015 року у цивільній справі №145/401/15-ц заявнику або її офіційному представнику надано дозвіл на тимчасовий виїзд сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_4 за межі України до Швеції терміном на 1 рік.

Проте, для оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон сина ОСОБА_5 необхідно підтвердити його громадянство України для отримання ідентифікаційного номера в податковій. Однак, Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області вважає, що заявник ОСОБА_3 та особа, зазначена у свідоцтві про народження дитини матірю ОСОБА_7 є різні люди, незважаючи на те, що в усіх представлених заявником документах дата народження заявника співпадає.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення заявника до суду з даною заявою.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у заяві.

Представник заінтересованої особи за довіреністю ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення заявлених вимог заявника.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідка ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник ОСОБА_3 народилась 05 жовтня 1989 року в м. Вінниці Вінницької області, згідно паспорта громадянина України серії АВ №672217, виданого Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 15.12.2005 року (а.с.13).

Як вбачається з пояснень представника заявника та показань свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні у 2009 році заявник познайомилась з ОСОБА_4 майбутнім батьком її дитини, з яким згодом поїхала працювати та проживати за кордон до Польщі, а потім до Швеції. У Швеції заявник завагітніла та 28.12.2012 року в м. Лінчопінг Швеції народила дитину сина ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини номер 18 26657582, переклад якого здійснено перекладачем ОСОБА_9, справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_10 (а.с.4-9), де в графі «мати» заявника зазначено як ОСОБА_11. Проте, заявник ніколи не була одружена з ОСОБА_4 та ніколи не змінювала своє прізвище.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт розбіжності в написанні прізвища заявника у свідоцтві про народження дитини та паспорті громадянина України.

Однак, факт родинних відносин заявника зі своєю неповнолітньою дитиною ОСОБА_6 достеменно знайшов своє підтвердження в судовому засіданні на підставі вищезазначених доказів, а саме: свідоцтвом про народження дитини номер 18 26657582, переклад якого здійснено перекладачем ОСОБА_9, справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_10 (а.с.4-9); посвідченням особи на повернення в Україну, в якому заявник записана саме як «Зайцева», куди ж вклеєна фотокартка сина ОСОБА_5, яка завірена печаткою посольства Швеції в Україні (а.с.10-12); рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.05.2015 року у цивільній справі №145/401/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, яким позов задоволено, надано заявнику або її офіційному представнику дозвіл на тимчасовий виїзд сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_4 за межі України до Швеції терміном на 1 рік (а.с.14), показаннями свідка ОСОБА_8, яка являється рідною матірю заявника.

Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і встановлення факту обумовлено необхідністю підтвердження громадянства України ОСОБА_6 з метою присвоєння дитині індивідуального податкового номера, який необхідний під час оформлення проїзних документів для виїзду дитини за кордон. А тому, суд вважає, що даний факт підлягає встановленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 218, 234-235, 256259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м. Вінниці, держава Україна, є матірю ОСОБА_6, 28.12.2012 року, уродженця Лінчопінг, держава Швеція.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: