Справа № 496/4018/15-ц
Провадження № 2/496/1765/15
У Х В А Л А

27 серпня 2015 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., вивчивши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Позивач у позовній заяві вказав вимогу про відстрочення повної сплати судового збору до встановлення ціни позову.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі ст. 82 ЦПК України покладається на заінтересовану особу.

Переконливі докази, які б дали підстави для звільнення позивача від сплати судових витрат, в матеріалах справи відсутні. Так само з матеріалів не вбачається, що позивач належить до категорій осіб, які звільнені від сплати судового збору згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Системний аналіз норм Конституції України та ст.82 ЦПК України дає підстави вважати, що при вирішенні питання щодо звільнення від сплати судових витрат суд в кожному конкретному випадку з'ясовує наявність або відсутність підстав для такого звільнення, враховуючи майновий стан сторони, а остання, в свою чергу, несе обов'язок доказування обставин, на які посилається як на підставу для звільнення від сплати судового збору (судових витрат). В будь-якому випадку ЦПК України передбачено виключно право, а не обов'язок суду, щодо зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк згідно правил ст. 82 ЦПК України.

Позивачем не надано доказів на підтвердження скрутного матеріального стану, що свідчили б про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, відтак вимога про повну відстрочку від оплати судових витрат задоволенню не підлягає.

Виходячи з вищезазначеного, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 119,120 ЦПК України, а саме: позивачем не сплачено судовий збір у повному обсязі, та не чітко вказана ціна позову.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

В позовній заяві позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, проте не надає до суду підтвердження або доказів щодо дійсної вартості майна, у зв'язку з чим неможливо визначити, розмір судового збору.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Закон України «Про судовий збір» визначає, що судовий збір сплачується за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Розмір ставки судового збору за подання заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

При таких обставинах, відповідно до ст.121 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Вимога ОСОБА_1 про повну відстрочку від оплати судових витрат задоволенню не підлягає.

Надати позивачу 5-денний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали.

Розяснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Галич О.П.

27 серпня 2015 року