ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5793/15-ц
провадження № 2/753/3788/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"08" липня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Коренюк А.М.
при секретарі Ляшенко Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Дарницький РВ ГУ Державної міграційної служби України у м. Києві про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням, суд -
Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - Дарницький РВ ГУ Державної міграційної служби України у м. Києві про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Мотивуючи свої вимоги тим, що вони на праві власності володіють квартирою АДРЕСА_1 згідно Договору купівлі-продажу квартири від 11 грудня 2003 року. З 2008 року року в даній квартирі зареєстрований відповідач, шлюб з яким ОСОБА_2 розірвала 28 квітня 1999 року. З грудня 2011 року відповідач, забравши всі свої носильні речі та залишивши житло, перереїхав до іншого місця, куди саме - їм не відомо, його речей в квартирі немає; спірною квартирою він не цікавиться, житлово-комунальні послуги не сплачує, з часу переїзду жодного разу не з"являвся за місцем своєї реєстрації, при цьому не вжив заходів для зняття з реєстраційного обліку, внаслідок чого вони вимушені сплачувати за нього, як зареєстровану особу, житлово-комунальні послуги, що впливає на їх бюджет. Відтак, вважають, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням. В даній квартирі постійно проживають тільки вони, які самостійно несуть обов"язок по сплаті житлово-комунальних послуг, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом.
В судовому представник позивачки ОСОБА_6, діюча на підставі довіреності від 12 березня 2015 року (а.с.8), позовні вимоги підтримала у цілому з тих же підстав, просила їх задовольнити: визнати ОСОБА_5таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з»явились, звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності з підтриманням позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення.
За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача.
Третя особа без самостійних вимог - Дарницький РВ ГУ Державної міграційної служби України у м. Києвів судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення; звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.
За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності третьої особи, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.
Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).
Судом встановлено, що позивачі на праві власності володіють квартирою АДРЕСА_1 згідно Договору купівлі-продажу квартири від 11 грудня 2003 року (а.с.22).
З 2008 року року в даній квартирі зареєстрований відповідач, шлюб з яким ОСОБА_2 розірвала 28 квітня 1999 року (а.с.26).
Згідно довідки форми № 3 у вказаній квартирі зареєстровані: позивачі - три особи, як співвласники квартири, та відповідач, як колишній чоловік співвласника квартири - ОСОБА_2(а.с.25).
З грудня 2011 року відповідач, забравши всі свої носильні речі та залишивши житло, перереїхав до іншого місця, куди саме - позивачам не відомо, його речей в квартирі немає; спірною квартирою він не цікавиться, житлово-комунальні послуги не сплачує, з часу переїзду жодного разу не з"являвся за місцем своєї реєстрації, при цьому не вжив заходів для зняття з реєстраційного обліку, внаслідок чого позивачі вимушені сплачуватиза нього, як зареєстровану особу, житлово-комунальні послуги, що впливає на їх бюджет.
Факт непроживання відповідача у спірній квартирі підтверджується актом ОСББ «Дюробут», складеним комісією від 17 березня 2015 року (а.с.20), в якому засвідчено той факт, що відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_1, відсутність його особистих речей; спального місця та інших ознак, які вказують на фактичне його місце проживання за вказаною адресою, не встановлено.
Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, ОСОБА_5 понад встановлений законом термін без поважних причин не проживає в спірній квартирі, із заявами до уповноважених органів про причини своєї відсутності не звертався, обов"язки по сплаті комунальних послуг не несе, відтак, останній, як колишній член сім»ї власника квартири, втратив право користуватися цим житлом.
Поважні причини відсутності відповідача в спірній квартирі понад встановлені строки судом не встановлено.
В судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення позивача про те, що відповідач з власної ініціативи залишив місце проживання в спірній квартирі; вони не чинили та не чинять перешкоди відповідачу у користуванні (проживанні) спірною квартирою: замки у вхідних дверях не замінювали, не застосовували будь-яких фізичних перешкод.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом, зокрема, на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням та ін.).
Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, відповідно, є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації.
На підставі вищевикладеного, ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 57, 58, 59, 60, 62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 293, 294 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Дарницький РВ ГУ Державної міграційної служби України у м. Києві про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_5таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
За письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції, заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги.
Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Позивач вправі оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ЦПК України, подавши до апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.
Копію рішення невідкладно направити відповідачу рекомендованою поштою (зі зворотнім повідомленням).
Суддя: Коренюк А.М.