Справа № 591/2747/15-ц
Провадження № 2/591/1255/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Кальченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

21 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 12 лютого 1983 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя, втрачено почуття любові. Сторони проживають окремо з березня 2006 року, спільного господарства не ведуть. В позові зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, просить шлюб розірвати.

Сторони в судове засідання не з'явилися, подавши суду заяви, згідно яких позивач позов підтримала, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував.

За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони 12 лютого 1983 року зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС Северодвинського міськвиконкому Архангельської області РФ, актовий запис № 203, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 5).

Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає.

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Суд вживав заходів щодо примирення подружжя, надавши строк на примирення, однак таке примирення не відбулось, про щ свідчить подана позивачем заява.

Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню.

У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 12 лютого 1983 року у відділі ЗАГС Северодвинського міськвиконкому Архангельської області РФ, актовий запис № 203.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати (судовий збір) у сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Зарічного районного суд м. Суми Г.В. Кривцова