АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління сільського господарства Міністерства оборони України, Міністерства оборони України, третя особа - Голова ліквідаційної комісії Управління сільського господарства Міністерства оборони України про скасування наказу та поновлення на роботі, стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з Ліквідаційної комісії Управління сільського господарства Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 21420 грн.

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні її правонаступником.

Вимоги заяви обґрунтовував тим, що Управління сільського господарства Міністерства оборони України підпорядковувалось заступнику Міністра оборони України по тилу і входило до структури тилу, що підтверджується довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, а тому Міністерство оборони України є правонаступником Управління сільського господарства Міністерства оборони України і повинно погасити йому заборгованість по заробітній платі, в розмірі 21420 гривень.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити його заяву про зміну сторони виконавчого провадження.

Колегія суддів, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з Ліквідаційної комісії Управління сільського господарства Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 21420 гривень, а також стягнуто з Ліквідаційної комісії Управління сільського господарства Міністерства оборони України на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 334 гривень.

15 листопада 2010 року Солом'янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-1930/09.

03 грудня 2010 року головним державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

Станом на 02 вересня 2013 року виконавчий лист № 2-1930/09 не виконано.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2013 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження з боржника - Ліквідаційна комісія Управління сільського господарства Міністерства оборони України на боржника - Міністерство оборони України.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 березня 2014 року ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2013 року скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 13 червня 2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Встановлено, що Управління сільського господарства Міністерства оборони України свою діяльність не здійснює, а Міністерство оборони України не є правонаступником Управління сільського господарства Міністерства оборони України /а.с.96/.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 вересня 2014 року ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 13 червня 2014 року залишено без змін.

Районний суд, відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1, виходив з того, що Міністерство оборони України не є правонаступником Ліквідаційної комісії Управління сільського господарства Міністерства оборони України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Стаття 37 ЦПК України визначає процесуальний порядок правонаступництва та містить положення, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналогічні положення містяться і в ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", де зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до даних, наданих на Департаментом економічної діяльності Міністерства оборони України, Управління сільського господарства Міністерства оборони України не здійснює свою діяльність у зв'язку з виданням наказу Міністра оборони України від 27 жовтня 2006 року №621 «Про ліквідацію Управління сільського господарства Міністерства оборони України», а Міністерство оборони України не є правонаступником Управління сільського господарства Міністерства оборони України /а.с.96 т. 3/.

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців проведення реєстраційних дій щодо Управління сільського господарства Міністерства оборони України не міститься /а.с.98 т. 3/.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на архівну довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 03 грудня 2014 року / а.с. 206 т.3/.

Утім, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає, що підпорядкування Управління сільського господарства Міністерства оборони України заступнику Міністра оборони України по тилу - начальнику тилу ЗСУ (Директива начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 07 липня 1994 року за № Д-115/1/4703) не може свідчити про наявність правонаступництва між Управлінням та Міністерством оборони України.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи й долученим до справи доказам й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 760/5727/15-w

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7452/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.