АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5685/2015 Головуючий у І інстанції - Букіна О.М.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Осмолович В.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром», Дочірнього підприємства «Ладижинський завод «Екстра» Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром», третя особа - Реєстраційна служба по м.Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Міністерство охорони здоров'я України про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ "Укрмедпром" та Дочірнього підприємства «Ладижинський завод «Екстра» Державної акціонерної компанії «Укрмедпром» та просив визнати незаконним і скасувати наказ №5-ДП від 25.07.2014 року про звільнення з посади директора Дочірнього підприємства «Ладижинський завод «Екстра» ДАК «Укрмедпром» та поновити його на посаді директора Дочірнього підприємства «Ладижинський завод «Екстра» ДАК «Укрмедпром», стягнути з Дочірнього підприємства «Ладижинський завод «Екстра» ДАК «Укрмедпром» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.07.2014 року до дня поновлення на роботі та моральну шкоду в розмірі 40 000,00 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що на підставі Контракту від 22.04.2014 року його призначено з 23.04.2014 року на посаду директора Дочірнього підприємства «Ладижинський завод «Екстра» Державної акціонерної компанії «Укрмедпром», строком з 23.04.2014 року по 22.04.2016 року. Наказом № 5 - Державного підприємства від 25 липня 2014 року ПАТ «Укрмедпром» його було звільнено із займаної посади за п.8 ст.36 КЗпП України (на підставі, передбаченій контрактом) з 25.07.2014 року.

Позивач зазначив, що його звільнення було проведено з порушенням трудового законодавства, зокрема, наказ про його звільнення виданий в період його тимчасової непрацездатності, а також за відсутністю підстав для його звільнення, в наказі про звільнення не вказано конкретні причини звільнення, в день звільнення не вручена копія наказу про звільнення, а тому просив визнати незаконним та скасувати наказ № 5-ДП від 25.07.2014 року ПАТ «Укрмедпром» про його звільнення з посади директора Дочірнього підприємства «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром», поновити його на посаді з 25.07.2014 року, стягнути з Дочірнього підприємства «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.07.2014 року по день поновлення на роботі та моральну шкоду в розмірі 40 000, 00 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, мотивуючи тим, що суд неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального і процесуального закону .

Представник апелянта та ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу , просили рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу , а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.04.2014 року між ОСОБА_2 та Державною акціонерною компанією «Укрмедпром» укладено Контракт №6-ДП про призначення ОСОБА_2 на посаду директора ДП «Ладижинський завод «Екстра» ДАК «Укрмедпром», строком дії з 23.04.2014 року по 22.04.2016 року (а.с.14-19, т.1).

До даного Контракту між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрмедпром» було укладено Додаток №1- показники щодо ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану підприємства на 2014 рік та Додаток №2 - звіт керівника про виконання показників ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану підприємства (а.с.64-67 т.1).

Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 17.07.2014 року за №505 Державна акціонерна компанія «Укрмедпром» перейменована на Публічне акціонерне товариство «Укрмедпром» (а.с.11 т.1).

Наказом ПАТ «Укрмедпром» за № 5-ДП від 25.07.2014 року ОСОБА_2 звільнено з посади директора ДП «Ладижинський завод «Екстра» ДАК «Укрмедпром» з 25.07.2014 року, відповідно до пунктів 8.3, 9.2 Статуту ДП «Ладижинський завод «Екстра» ДАК «Укрмедпром», пунктів 11,26 Контракту, ч.6 ст.65 ГК України, п.8 ст.36 Кодексу законів про працю України (а.с.10 т.1).

Підпунктом «в» пункту 26 Контракту передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірвано з ініціативи Органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади , до закінчення терміну його дії:

у разі невиконання підприємством зобов'язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіку погашення заборгованості із заробітної плати.

На підтвердження обґрунтованості звільнення позивача за п.8 ст. 36 КЗпП України, відповідачами надано довідку № 01-13-01/96 від 29.09.2014 року про фінансовий стан підприємства, з якої вбачаться, що:

невиплачена заробітна плата на 22.04.2014 року відсутня, а на 30.06.2014 року становила - 51 218,78 грн., 25.07.2014 року- 49 921,50 грн.;

непогашена заборгованість по сплаті податку на доходи фізичних осіб на 22.04.2014 року становила - 36 005,66 грн., а на 30.06.2014 року - 41 665,37 грн., 25.07.2014 року- 46 646,14 грн.;

непогашена заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску на 22.04.2014 року відсутня, а на 30.06.2014 року- 25 978,19 грн., 25.07.2014 року - 37 193,27 грн.;

прострочена кредиторська заборгованість на 22.04.2014 року становила 18 880 190,32 грн., на 30.06.2014 року- 13 299 160,35 грн., 25.07.2014 року - 16 508 084,51 грн. ;

заборгованість по сплаті ПДВ станом на 22.04.2014 року становила -532 336,19 грн., а на 30.06.2014 року - 1 017 811,38 грн., 22.07.2014 року - 2 523 124,74 грн.

непогашена заборгованість по сплаті акцизного збору станом на 22.04.2014 року становила-783 163,77 грн., а на 30.06.2014 року - 995 128,97 грн., 25.07.2014 року- 515 128,97 грн. (а.с.125 т.1).

Наявність заборгованості по заробітній платі, податку з доходів фізичних осіб та єдиному соціальному внеску станом на 24.07.2014 року підтверджується бухгалтерською довідкою ДП «Ладижинський завод «Екстра», з якої вбачається, що заборгованість по заробітній платі становить 49 921,50 грн., ПДОФ - 10 019,38 грн., ЄСВ-20 193,27 грн. (а.с.85 т.1).

Наявність заборгованості по заробітній платі, порушення строків виплати заробітної плати підтверджується також листом позивача від 02.06.2014 року за № 01-13-03/38 на ім'я голови виконавчого правління ДАК «Укрмедпром» ОСОБА_6, з якого вбачається, що заборгованість по невиплаті компенсації за затримку у розрахунку заробітної плати становить 283 122,03 грн., які стягуються у примусовому порядку, виконавчому збору - 28 312,20 грн., судового збору та виконавчі витрати 2020,00 грн. Борг УПФУ Вінницької області в розмірі 432 700,97 грн., що також підтверджується наявними у справі виконавчими та платіжними документами-вимогами (а.с.76,68-75 т.1; а.с.35-39 т.3) .

Зі службової записки бухгалтера ДП «Ладижинський завод «Екстра» ОСОБА_7, вбачається, що за період з 01.05.2014 року по 24.07.2014 року заробітна плата виплачувалася за квітень 2014 року - 20.05.2014 року, за травень 2014 року - 12.06.2014 року, за червень 2014 року - 07.07.2014 року (а.с.86 т.1).

В судовому засіданні позивач не заперечував, що на підприємстві не проводилося нарахування та виплата компенсації працівникам втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати та індексація заробітної плати.

З листа Бершадської ОДПІ у Вінницькій області від 15.01.2015 року за №22 вбачається, що за період з квітня по липень 2014 року за ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром» виникла заборгованість по авансовим внескам з податку на прибуток (код бюджетної класифікації 11023100), відповідно поданої підприємством декларації нарахування становили 33 937,00 грн., а здійснювали сплату у сумі 19 218,00 грн., що стало причиною недоїмки, яка збільшувалася з кожним місяцем. Також податковий борг виник в квітні 2014 року по податку на прибуток (код бюджетної класифікації 11020100) в сумі 56 458,00 грн. (а.с.32-38 т.2).

Крім того, про наявність заборгованості по сплаті обов'язкових платежів до державного бюджету підтверджується Актами від 03.10.2014 року Бердшанської ОДПІ у Вінницькій області, копією адміністративного позову про стягнення коштів за податковим боргом Бершадської ОДПІ до ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром» та рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.12.2014 року (а.с.3-13,10-13,49-52 т.2).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що незабезпечення своєчасної сплати податків та інших відрахувань згідно із законодавством та невиконання підприємством зобов'язань перед бюджетом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам є відповідно до п.в п.26 Контракту підставою для його дострокового припинення з керівником підприємства.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції із наступних підстав.

Відповідно до п.8 ст. 36 КЗпП України трудовий договір, укладений на визначений строк, припиняється з підстав, передбачених контрактом.

Позивача було звільнено з посади на підставі, передбаченій п.11, 26 Контракту, яким передбачено розірвання контракту з ініціативи Органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади , до закінчення терміну його дії:

у разі невиконання підприємством зобов'язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіку погашення заборгованості із заробітної плати.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку , що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про звільнення позивача на законних правових підставах, а також порушення умов контракту з боку позивача підтверджені достатніми доказами , які є в матеріалах справи.

Посилання представника позивача на ту обставину, що в наказі про звільнення не зазначені правові підстави звільнення не знайшло свого підтвердження, оскільки в наказі має місце посилання на п. п.11,26 Контракту.

Колегія суддів також не погоджується із посиланням представника позивача на те, що останній був звільнений за недійсним контрактом, так як в наказі про звільнення зазначено дату контракту не 22 квітня 2014 року, а 23 квітня 2014 року.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено лише один контракт від 22 квітня 2014 року , що визнається обома сторонами, інші контракти між сторонами не укладалися, а тому посилання з боку апелянта на недійсний контракт є на думку колегії суддів, безпідставним.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання апелянта на ту обставину, що борги підприємства мали місце і до укладення позивачем контракту, а тому він не повинен нести відповідальність за попередні борги.

Як вбачається із наданих доказів, до вступу позивача на посаду, підприємство, яке він очолював, дійсно мало заборгованості, однак, за період роботи позивача зазначені суми заборгованості по податках, виплатах до Пенсійного фонду та по заробітній платі були збільшені, а за таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо порушення позивачем умов контракту.

Посилання представника на те, що у відповідача не було підстав для винесення наказу про звільнення, так як із представлених відповідачем доказів вбачається , що довідка № 01-13-01/96 від 29.09.2014 року про фінансовий стан підприємства складена після звільнення позивача, Акти від 03.10.2014 року Бердшанської ОДПІ у Вінницькій області також складені після звільнення позивача, не приймається до уваги колегією суддів, так як зазначені довідки та акти дійсно складені після звільнення позивача, однак, у них відображено стан підприємства, яке очолював позивач, саме на момент його звільнення. Із зазначених документів вбачається, що на липень 2014 року підприємство мало заборгованість як перед працівниками із виплати заробітної плати так і перед податковими органами, що і було підставою для винесення наказу про звільнення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 4 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :