Справа № 502/1084/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В., при секретарі Урсул Г. К.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

визнання права власності на спадщину

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_2, яка померла 27.01.2007 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що 27.01.2007 року померла ОСОБА_2, яка на момент смерті володіла на праві власності земельною ділянкою та майновим паєм в КСП «Єнікіой». У 2000 році, за життя спадкодавця, було складено заповіт, відповідно до якого ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповідала усе своє майно ОСОБА_1. Однак за життя спадкодавця земельний сертифікат серії ОД № 0086501 було здано та взамін 06.09.2004 року видано Державний акт на право приватної власності на землю. Враховуючи, що заповіт було складено у 2000 році, а спадкодавець зміни в заповіт не внесла, і в ньому зазначений земельний сертифікат серії ОД № 0086501, позивач позбавлений можливості прийняти спадщину у встановлено законом порядку, в звязку з чим змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач на призначену дату слухання в судове засідання не зявився, подав відповідне клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав відповідне клопотання згідно якого позов підтримав визнав у повному обсязі та просив задовольнити, розглянувши справу у відсутність представника.

В звязку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності сторін згідно поданих ним заяв, на підставі положень ст. 197 ЦПК України фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм не здійснювалось.

Дослідивши позовну заяву та заяву відповідача, докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії МП № 014645, виданого 18.10.2002 року Новоселівською сільською радою Кілійського району Одеської області, ОСОБА_2 за життя мала право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Єнікіой», частка її майна складає 1334 грн., або 00196 %.

За життя, ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 5, 46 га., що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД № 024977, виданим Кілійською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 29.07.2004 року № 410, яка знаходиться на території Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області, масиви № 1, № 23 зем. діл. № 193, № 7, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. /а. с. 07/

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області за реєстровим № 93 від 10.08.2000 року, ОСОБА_2 заповідала ОСОБА_1 право на земельну частку в КСП «Єнікіой» в с. Новоселівка Кілійського району Одеської області відповідно до земельного сертифікату ОД № 0086501, виданого 28.01.1997 року та на майновий пай в КСП «Єнікой»./а. с. 04/

Факт відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 27.01.2007 року підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 093304, виконкомом Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області 27.01.2007 року, актовий запис № 05. /а. с. 10/

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Кілійського нотаріального округу за вих. № 216/01-16 від 16.06.2015 року, після смерті ОСОБА_2, яка померла 27.01.2007 року, спадкова справа не заводилась, в передбачений законом термін (6 місяців з дня відкриття спадщини) до нотаріальної контори ніхто не звертався.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано відповідні положення діючого законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Ст. 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу (далі ЗК) України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст.126 ЗК України (в редакції, що діяла до 01 січня 2013 року) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

З 01 січня 2013 року право власності на земельну ділянку посвідчується на загальних підставах посвідчення права власності на об'єкти нерухомого майна, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пп.пп. 9, 10 п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013року №868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею або рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Зазначене узгоджується з позицією, висловленою Пленумом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 37 постанови №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав».

Як вбачається з матеріалів справи, право власності позивача як спадкоємця не визнається, а відтак підлягає захисту в судовому порядку.

Слід також взяти до уваги, що відповідно до п.14 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177, нові свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю в порядку спадкування видаються сільською, селищною або міською радою після отримання органом місцевого самоврядування від заявника копії свідоцтва про право на спадщину та попереднього свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Таким чином , шляхом оцінки наданих доказів, суд дійшов висновку, що заповіт, складений ОСОБА_2 Пелагією Іванівною 10.08.2000 року, поширюється і на державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, тобто позивач, як спадкоємець за заповітом, має законне право володіти, користуватись та розпоряджатись спадковим майному вигляді земельної ділянки та майнового паю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213,1216,1225,1233,1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., РНОКПП: НОМЕР_1 право власності за спадщиною на земельну ділянку площею 5, 46 га., яка розташована на території Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області масиви № 1, № 23 зем. діл. № 193, № 7 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 7639, котра згідно Державного акту серії ОД № 024977 належала ОСОБА_2, яка померла 27.01.2007 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., РНОКПП: НОМЕР_1 право власності за спадщиною на майновий пай, визначений в розмірі 1334 грн., або 00196 %, що перебуває в колективній власності КСП «Єнікіой», який належав ОСОБА_2, яка померла 27.01.2007 року, на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії МП 014645, виданого 18.10.2002 року Новоселівською сільською радою Кілійського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3