Придніпровський районний суд м.Черкаси
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси

В складі: головуючого - судді Михальченко Ю.В.

при секретарях Терезюк С.А., Гордієнко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Товарна біржа агропромислового комплексу центральних областей України, Реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, Державне підприємство «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Черкаської області», головне управління державної фіксальної служби України у Черкаській області, комунальне підприємство «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на нерухоме майно за добросовісним набувачем,-

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Товарна біржа агропромислового комплексу центральних областей України, Реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, Державне підприємство «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Черкаської області», головне управління державної фіксальної служби України у Черкаській області, комунальне підприємство «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на нерухоме майно за добросовісним набувачем.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ОСОБА_1, 26 грудня 2013 року придбала за біржовим договором купівлі-продажу № 130003 у ОСОБА_2 об'єкт нерухомості, а саме: бетонне замощення (прямокутної форми, 0,5 м х 30 м.), що було у вжитку, яке знаходиться у АДРЕСА_1. Даний договір був укладений на Товарній біржі агропромислового комплексу центральних областей України відповідно до Правил проведення біржових торгів та протоколу біржових торгів № 1 від 26 грудня 2013 року.

Відповідно до акту прийому-передачі майна від 26.12.2013 року, вона оплатила в повному обсязі та своєчасно прийняла майно, а ОСОБА_2 отримав кошти і передав майно. Даним актом вони підтвердили, що розрахунки і передача майна відбулися повністю, і що майнових та фінансових претензій один до одного не мають.

Згідно п.6.4 вищевказаного договору, взаємовідносини сторін, що не врегульовані біржовим договором, регламентуються законодавством України.

Після укладання договору купівлі-продажу на біржі відповідач ухилявся від здійснення його нотаріальне посвідчення, що в свою чергу унеможливило оформлення її права власності на зазначену нерухомість в установленому законом порядку.

13.10.2014 року вона звернулась до реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області (державний реєстратор прав на нерухоме майно Крилова О.М.) з заявою про державну реєстрацію прав та обтяжень (реєстраційний № 8508894 ). Однак, їй було відмовлено у державній реєстрації права власності на вищевказане майно (рішення № 16476800 від 15.10.2014 року).

Як їй стало відомо вже після укладення біржового договору купівлі-продажу № 130003 від 26 грудня 2013 року, відповідач придбав даний об'єкт нерухомості (бетонне замощення (прямокутної форми, 0,5 м х 30 м ), яке знаходиться у АДРЕСА_1) за біржевим договором купівлі-продажу № 2 від 25 січня 2011 року у брокерської контори № 20 - ДП «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Черкаської області», яка діяла від імені Державної податкової інспекції у Черкаському районі.

Таким чином, не виконавши приписи ст.657 ЦК України щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна та його державної реєстрації, відповідач не набув у відповідності до ст.334 ЦК України права власності на вищевказане нерухоме майно, а тому не мав права на його відчудження.

Вона, як набувач вищевказаного майна, на момент укладення біржового договору № 130003 від 26.12.2014 року не знала і не могла знати, що відповідач не набув права власності на відчуджуване майно і не мав права на його відчудження.

Таким чином, вона є добросовісним набувачем, вищевказане нерухоме майно придбала за відплатним договором, і підстав, згідно яких фактичний власник (ДПІ у Черкаському районі ГУ ДФС Черкаської області) у відповідності до вимог ст.388 ЦК України мав би право витребувати його від неї, не існує. Власник за представництвом брокерської контори № 20 - ДП «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Черкаської області» сам уклад договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна № 2 від 25 січня 2011 року, однак не виконав приписи ст.657 ЦК України щодо його нотаріального посвідчення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 16, 328, 330, 334, 388, 392 ЦК України, просить визнати за нею, як добросовісним набувачем, право власності на нерухоме майно - бетонне замощення (прямокутної форми - 0,5 м х 30 м ), літера за планом І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити в повному обсязі, в подальшому в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність.

Представник відповідача проти позову не заперечував в повному обсязі, в подальшому в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність.

Треті особи: Товарна біржа агропромислового комплексу центральних областей України, Реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, Державне підприємство «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Черкаської області», головне управління державної фіксальної служби України у Черкаській області, комунальне підприємство «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не направили своїх представників, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено, ОСОБА_2 придбав даний об'єкт нерухомості (бетонне замощення (прямокутної форми, 0,5 м. х 30 м.), яке знаходиться у АДРЕСА_1 за біржевим договором купівлі-продажу № 2 від 25 січня 2011 року у брокерської контори № 20 - ДП «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Черкаської області», яка діяла від імені Державної податкової інспекції у Черкаському районі.

ОСОБА_1, 26 грудня 2013 року придбала за біржовим договором купівлі-продажу № 130003 у ОСОБА_2 об'єкт нерухомості, а саме: бетонне замощення (прямокутної форми, 0,5 м. х 30 м.), що було у вжитку, яке знаходиться у АДРЕСА_1. Даний договір був укладений на Товарній біржі агропромислового комплексу центральних областей України відповідно до Правил проведення біржових торгів та протоколу біржових торгів № 1 від 26 грудня 2013 року.

Відповідно до акту прийому-передачі майна від 26.12.2013 року, вона оплатила в повному обсязі та своєчасно прийняла майно, а ОСОБА_2 отримав кошти і передав майно. Даним актом сторони підтвердили, що розрахунки і передача майна відбулися повністю, і що майнових та фінансових претензій один до одного не мають.

Згідно п.6.4 вищевказаного договору, взаємовідносини сторін, що не врегульовані біржовим договором, регламентуються законодавством України.

Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

13.10.2014 року позивач звернулась до реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської областіз заявою про державну реєстрацію прав та обтяжень (реєстраційний № 8508894 ). Однак, їй було відмовлено у державній реєстрації права власності на вищевказане майно (рішення № 16476800 від 15.10.2014 року).

Сторонами договору після його укладення на товарній біржі не були виконані приписи ст.657 ЦК України щодо його нотаріального посвідчення, а в подальшому державної реєстрації.

У відповідності з п.З ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно п.4 цієї ж статті, якщо договір про відчудження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Таким чином, не виконавши приписи ст.657 ЦК України щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна та його державної реєстрації, відповідач не набув у відповідності до ст.334 ЦК України права власності на вищевказане нерухоме майно, а тому не мав права на його відчудження.

Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно п.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Позивач, як набувач вищевказаного майна, на момент укладення біржового договору № 130003 від 26.12.2014 року не знала і не могла знати, що відповідач не набув права власності на відчуджуване майно і не мав права на його відчудження.

Таким чином, вона є добросовісним набувачем, вищевказане нерухоме майно придбала за відплатним договором, і підстав, згідно яких фактичний власник ( ДПІ у Черкаському районі ГУ ДФС Черкаської області) у відповідності до вимог ст.388 УК України мав би право витребувати його від позивача, не існує. Власник за представництвом брокерської контори № 20 - ДП «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Черкаської області» сам уклад договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна № 2 від 25 січня 2011 року, однак не виконав приписи ст.657 ЦК України щодо його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України , добросовісність набувача презюмується.

Згідно п.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.16,328,330,334,388,392,657 ЦК України, ст.ст.5,8,10,11,57,60,61,88,212,213,215,216,218 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як добросовісним набувачем, право власності на бетонне замощення (прямокутної форми - 0,5 м х 30 м), літера за планом І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Ю.В.Михальченко