Справа № 305/2339/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

23 квітня 2015 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова С.0.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Дроботі В.В.,

при секретарі - Чучка Н.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 -ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 18 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного нотаріуса Рахівського нотаріального округу Закарпатської області - Юраш Наталії Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Рахівської районної державної адміністрації в Закарпатській області про захист житлових та майнових прав шляхом визнання правочину недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що в жовтні 2014 року йому стало відомо про те, що 21.06.2007 року між його батьком та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку, яка була оцінена в 180 000,00 грн. На час продажу будинку позивачу було тільки 12 років і він постійно проживав в ньому з 2006 року разом зі своїм батьком. Враховуючи викладене, а також те, що вказаний правочин був вчинений без дозволу органу опіки та піклування, а також без згоди матері, просив суд захистити його житлові права шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу 1/2 частини дачного будинку, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, 21.06.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Юраш Н.І.; зняти

1/2 частину дачного будинку з реєстрації правочинів права власності за ОСОБА_3 від 13.07.2007 року та вирішити питання про судові витрати.

Рішенням Рахівського районного суду від 18.02.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного нотаріуса Рахівського нотаріального округу Закарпатської області - Юраш Н.І., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Рахівської районної державної адміністрації в Закарпатській області про захист житлових та майнових прав шляхом визнання правочину недійсним - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з»ясування фактичних обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому посилається на аналогічні обставини, що були викладені в позові, а також зазначає, що дачний будинок був придатний для постійного проживання і доводиться цей факт актом уводу в експлуатацію дачного будинку, який виданий в 2006 році державною технічною комісією. Просить оскаржуване рішення від 18.02.2015 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в ній.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, просив суд її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи й обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне її відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно вимог ст. 303 ч.1 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено, що 21.06.2007 року ОСОБА_6 продав ОСОБА_7.1/2 частину дачного будинку б/н, що розташований на полонині «Драгобрат» в смт.Ясіня Рахівського району Закарпатської області, загальною площею 390,53 кв.м та житловою площею - 243,99 кв.м., що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 21.06.2007 року, зареєстрований в реєстрі за №1416 (а.с.5-6).

Згідно довідки виконкому Ясінянської селищної ради №4120 від 07.07.2014 року

гр.ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1, а проживає у дачному будинку свого батька ОСОБА_6 в смт.Ясіня, полонина «Драгобрат» з 2006 року

(а.с.4).

В подальшому, суду був наданий лист селищного голови смт.Ясіня за №95 від 18.02.2015 року, згідно якого він просить визнати недійсною довідку №4120 від 07.07.2014 року, оскільки інформація викладена в довідці не входить до компетенції

Ясінянської селищної ради, так як полонина «Драгобрат» знаходиться за межами населеного пункту Ясіня (а.с.84).

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 і 6 статті 203 цього Кодексу.

Так, ч.6 ст.203 ЦК України визначено, що правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Разом з тим, законодавством визначено коло нотаріальних дій, які потребують дозволу органу опіки та піклування при вчинені правочинів, зокрема: Пунктом 1.10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерстві юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року визначено, що у разі виявлення з поданих відчужувачем документів, що право власності або право користування відчужуваним житловим будинком, квартирою, кімнатою або їх частиною мають малолітні або неповнолітні діти, або недієздатні чи обмежено дієздатні особи, нотаріус повинен витребувати у відчужувача дозвіл органу опіки та піклування на вчинення такого правочину у формі витягу з рішення відповідної районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, відповідного виконавчого органу міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Таким чином, такий дозвіл необхідний лише в певних випадках і при відчуженні саме житлового будинку, а будинок б/н що розташований на полонині «Драгобрат» в смт.Ясіня Рахівського району Закарпатської області, є дачним будинком, що підтверджується Актом Державної технічної комісії (а.с.50).

Згідно ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, а також той факт, що стороною позивача на підтвердження своїх вимог, не надано суду жодного доказу, зокрема: щодо відчуження житлового будинку або переведення будинку з дачного у житловий, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність позовних вимог і правомірно відмовив у задоволенні позову.

Згідно вимог ст. 303 ч.1 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -відхилити.

Рішення Рахівського районного суду від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :