ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5253/15-ц
Провадження № 2/362/2111/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі - Даниленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до Глевахівської селищної ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Головне управління юстиції у Київській області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Глевахівської селищної ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Головне управління юстиції у Київській області, про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 який є її батьком.

Вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4, який постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1, і після смерті якоговідкрилася спадщина, яка складається з: земельної ділянки площею 0,050 та для ведення особистого селянського господарства та 0,066 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, що належали покійному відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, садового будинку загальною площею 90,8 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, а також квартири АДРЕСА_1, яка належала покійному на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 17 листопада 1998 року Управлінням справами ОСОБА_5 Наук України, право власності на яку зареєстроване в БТІ м. Києва 19 листопада 1998 року за № НОМЕР_3. Спадкоємцем до спадкового майна являється позивачка, оскільки інші спадкоємці до майна відмовилися від його прийняття на користь ОСОБА_1, яка, звернувшись у січні 2015 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Габрієль Лідії Євгенівни з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, отримала постанову від 14 січня 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документ на вказане майно.

Оскільки позивачка як спадкоємець після померлого ОСОБА_4 позбавлена можливості оформити спадщину на спірне майно, звернулася до суду з вказаним позовом, який просить задовольнити з підстав передбачених ст. ст. 392, 1217, 1218 ЦК України.

Позивач, будучи належно повідомленою про день, час та місце слухання справи, 05 серпня 2015 року подала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити (а.с. 76).

Відповідачі, будучи належно повідомленими про день, час та місце слухання справи, подали до суду заяви про можливість слухання справи за їх відсутності, позов визнають (а.с. 32-34, 77-82).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданим 26 травня 2014 року відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 9269 (а.с. 6).

За свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданим 10 квітня 1984 року Жовтневим відділом РАЦС м. Києва, актовий запис № 729; свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 виданим 01 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва; свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 виданим 12 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 (а.с. 7, 14, 15).

З огляду спадкової справи № 16-2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, індекс справи 02-14, надісланої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., зокрема за заявою спадкоємців, до складу майна померлого входить:

- земельна ділянка площею 0,050 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

- земельна ділянка площею 0,066 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

- садовий будинок загальною площею 90,8 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

- квартира АДРЕСА_1 (а.с.36-67).

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є. від 14 січня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане вище майно в зв'язку із тим, що для оформлення своїх спадкових прав спадкоємцем ОСОБА_1 не було надано правовстановлювальних документів (а.с. 64).

Разом з тим, ОСОБА_1 надала суду копії правовстановлюючих документів щодо спадкового майна виданих на ім'я ОСОБА_4, зокрема:

- земельна ділянка площею 0,050 га для ведення особистого селянського господарства що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, належить спадкодавцю відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_8 виданого 01 вересня 2006 року Глевахівською селищною радою (а.с. 17);

- земельна ділянка площею 0,066 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, належить спадкодавцю відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 виданого 01 вересня 2006 року Глевахівською селищною радою (а.с. 18);

- квартира АДРЕСА_1, належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого згідно з розпорядженням від 17 листопада 1998 року № 2303 Управління справами НАН України (а.с. 8).

Суд був позбавлений можливості огляду оригіналів вказаних документів з підстав використання позивачкою права передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

На підставі позовної заяви та долучених до неї позивачкою доказів, суд приходить до висновку про відсутність у ОСОБА_1 оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а також про відсутність доказів, щоб підтвердили не можливість одержати у відповідних органах дублікати правовстановлюючих документів на вказане майно.

Що стосується вимоги про визнання права власності в порядку спадкування на садовий будинок загальною площею 90,8 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, то суд вважає наступне.

Рішенням Глевахівської селищної ради Васильківського району від 17 травня 2005 року № 522-24-ІV постановлено також закрити АДРЕСА_3 та присвоїти назву АДРЕСА_2 АДРЕСА_2 (далі-рішення) (а.с. 20).

З огляду технічного паспорту на дачу (садовий будинок) АДРЕСА_3», виготовленого 16 листопада 2005 року, тобто після винесення рішення, на ім'я ОСОБА_4, що наданий позивачкою в обґрунтування належності спадкодавцю даного майна на праві приватної власності, суд вбачає неналежне його виготовлення, а саме технічний паспорт не містить інвентарного, реєстрового та реєстраційного номерів, а також виготовлений без врахування рішення, оскільки зазначено місце розташування садового будинку АДРЕСА_3, а не АДРЕСА_2

Згідно листа КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації» вих. № 642 від 31 серпня 2015 року, інвентаризаційна справа на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2, в архівах бюро відсутня.

Тобто, враховуючи викладене, не можливо достовірно встановити належність ОСОБА_4 садового будинку АДРЕСА_2

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України).

Об'єктами права власності є будь-які речі (майно).

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ст.179 ЦК України).

Згідно зі ст. 190 ЦК України, майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визначаються речовими правами.

Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності:

1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов'язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов'язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов'язального права);

2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.

Позивач у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником.

Часто позови про визнання права власності в порядку ст. 392 ЦК України подаються, коли особа не є власником, але бажає ним стати, наприклад на безхазяйну річ, на об'єкт самочинного будівництва, за набувальною давністю, в порядку спадкування.

Відмова органу державної реєстрації прав в оформленні права власності на об'єкт нерухомого майна та видачі свідоцтва у зв'язку з ненаданням необхідних документів для оформлення такого права не є оспорюванням права власності на об'єкт нерухомого майна (постанова ВС від 20.06.2011 у справі № 3-55гс11).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Таким чином підстави для задоволення позову за вимогами ст. 392 ЦК України відсутні, оскільки позивачем не надано доказів відсутності оригіналів правовстановлюючих документів, відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючих документів, а відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно не є оспорюванням права власності на об'єкт нерухомого майна.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 88, 158, 209, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 15, 190, 392, 1218, 1268, ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Глевахівської селищної ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Головне управління юстиції у Київській області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко