Справа № 127/2-1765/10
Провадження № 2-р/127/21/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Борисюк І. Е.

за участю: секретаря Пєскова Є. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»про розяснення рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» із заявою про розяснення рішення суду.

Заява мотивована тим, що з рішення Ленінського районного суду м. Вінниці у справі № 2-1765/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором вирішено стягнути солідарно з до ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 26.02.2008 року, договором поруки від 26.02.2008 року за № 183024 на суму 178 140, 31 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту за курсом НБУ складає 1 426 903, 89 гривень, в т.ч. пеня 27 747, 63 гривень, неустойка 5 000, 00 гривень, загальна сума заборгованості складає 1 459 651, 52 гривень. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 1) від 23.02.2007 року, договором поруки від 23.02.2007 року за № 98188 на суму 39 001, 13 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту за курсом НБУ складає 312 399, 06 гривень, в т.ч. пеня 4 413, 47 гривень, неустойка 500, 00 гривень, загальна сума заборгованості складає 317 382, 53 гривень. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 26.02.2008 року, договором поруки від 26.02.2008 року за № 182945, договором поруки від 16.06.2008 року за № 211320, договором поруки від 26.02.2008 року за № 183022 на суму 1 553 203, 18 гривень, в т.ч. пеня 16 020, 15 гривень, неустойка 5 000, 00 гривень, загальна сума заборгованості складає 1 604 223, 33 гривень. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 700, 00 гривень та по оплаті за ІТЗ розгляду справи в сумі 120, 00 гривень. АТ «УкрСиббанк» не зрозуміло в якій валюті підлягає стягненню заборгованість, оскільки в резолютивній частині рішення судом вказано суму стягнення як у валюті договору (долар США) так і з зазначенням суми гривневого еквівалента станом на 22.01.2010 року, натомість судом ухвалено рішення 07.12.2010 року без врахування суми гривневого еквівалента.

Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із заявою про розяснення рішення Ленінського районного суду м. Вінниці у справі № 2-1765/10 від 07.12.2010 року стосовно того, в якій валюті підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами.

В судове засідання заявник та відповідачі по справі не зявились, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомлено.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 221 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд заяви у відсутність заявника та відповідачів по справі.

Судом встановлено, що 07.12.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці було ухвалено рішення у цивільній справі № 2-1765/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 26.02.2008 року, договором поруки від 26.02.2008 року за № 183024 на суму 178 140, 31 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту за курсом НБУ складає 1 426 903, 89 гривень, в т.ч. пеня 27 747, 63 гривень, неустойка 5 000, 00 гривень, загальна сума заборгованості складає 1 459 651, 52 гривень. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 1) від 23.02.2007 року, договором поруки від 23.02.2007 року за № 98188 на суму 39 001, 13 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту за курсом НБУ складає 312 399, 06 гривень, в т.ч. пеня 4 413, 47 гривень, неустойка 500, 00 гривень, загальна сума заборгованості складає 317 382, 53 гривень. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 26.02.2008 року, договором поруки від 26.02.2008 року за № 182945, договором поруки від 16.06.2008 року за № 211320, договором поруки від 26.02.2008 року за № 183022 на суму 1 553 203, 18 гривень, в т.ч. пеня 16 020, 15 гривень, неустойка 5 000, 00 гривень, загальна сума заборгованості складає 1 604 223, 33 гривень. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 700, 00 гривень та по оплаті за ІТЗ розгляду справи в сумі 120, 00 гривень.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 13.12.2011 року рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.12.2010 року скасовано в частині задоволення позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відмовлено у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 судові витрати. В решті рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.12.2010 року залишено без змін.

Згідно ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до ч. 2 ст. 221 ЦПК України подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Судом прийнято до уваги, що розяснення рішення суду можливо лиш тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

На вище зазначене також звернув увагу Верховний Суд України в п. 21 Постанови Пленуму № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Судом встановлено, що рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.12.2010 року, яке просить розяснити заявник, досі не виконано.

Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ленінським районним судом м. Вінниці в рішенні від 07.12.2010 року як в мотивувальній частині, так і в резолютивній частині, розрахунки заборгованості за кредитними договорами наведені із переведенням іноземної валюти в українську за курсом, установленим НБУ на час виникнення заборгованості. Зокрема, визначено загальну суму заборгованості, яка підлягає до стягнення, в національній валюті в гривні.

Також, судом звернуто увагу на те, що позовні вимоги були заявлені позивачем про стягнення заборгованості за кредитними договорами в іноземній валюті з визначенням еквіваленту відповідно до курсу НБУ саме станом на день виникнення заборгованості. Позивач при цьому розпорядився своїми правами щодо предмета на власний розсуд. Відповідно, суд при ухваленні рішення суду було враховано принцип диспозитивності цивільного судочинства, розглянуто справу в межах заявлених позовних вимог. Зокрема, рішенням апеляційного суду Вінницької області від 13.12.2011 року було встановлено законність і обґрунтованість рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.12.2010 року в цій частині.

Враховуючи те, що судом в рішенні суду від 07.12.2010 року чітко визначено загальну суму заборгованості, яка підлягає до стягнення, в національній валюті в гривні, судом прийнято до уваги, що зміна змісту рішення суду при його розясненні не допускається.Також, не допускається й роз'яснення мотивів ухваленого рішення суду. На що теж звернув увагу Верховний Суд України в п. 21 Постанови Пленуму № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Отже, суд вважає, що рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.12.2010 року є чітким і зрозумілим.

Дослідивши заяву, матеріали справи, суд вважає, що заява про розяснення рішення суду не підлягаєзадоволенню, враховуючи вище викладене.

На підставі наведеного, керуючись ст. 221 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про розяснення рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.12.2010 року по цивільній справі № 2-1765/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: