Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-2045/11
Провадження №: 4-с/332/12/15
У Х В А Л А

Іменем України

05 травня 2015 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мєркулової Л.О.,

при секретарі Попазової Н.С.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, зацікавлені особи: ОСОБА_3, Заводський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, щодо рішення та на дії державного виконавця Заводського відділу ДВС Запорізького МУЮ, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

У своїй скарзі ОСОБА_2 вказав, що на підставі рішення суду був виданий виконавчий лист від 20.12.2011 року і на підставі виконавчого листа було відкрите виконавче провадження про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини доходу на користь ОСОБА_3

З моменту винесеного рішення заявник постійно сплачував грошові кошти на тримання доньки через пошту. У присутності свідків віддав грошові кошти ОСОБА_3.

Але, не дивлячись на це, державний виконавець безпідставно наклав арешт на його майно, хоча йому було відомо про моє місце роботи.

Крім цього, державний виконавець з незрозумілих підстав виніс постанову про розмір заборгованості по аліментам станом на 27.02.2015 року в розмірі 26 580,31 грн., хоча заявник надавав йому квитанції.

Постанови державного виконавця заявник отримав тільки 08.03.2015 року і тому вважає, що строки оскарження не порушив.

У своїй скарзі ОСОБА_2 просить визнати дії державного виконавця Заводського відділу ДВС Запорізького МУЮ неправомірними та скасувати постанову про арешт майна боржника від 27.02.2015 року та постанову про розрахунок заборгованості від 27.02.2015 року. Заводський відділ ДВС Запорізького МУЮ.

У судовому засіданні заявник та його представник адвокат ОСОБА_1 скаргу підтримали і просять її задовольнити.

Державний виконавець у судовому засіданні заперечує проти скарги і надала письмовий відгук на скаргу. Суду пояснила, що на виконанні у Заводському ВДВС Запорізького МУЮ знаходилося виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки Вікторії, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно виконавчого листа від 20.12.2011 року, виданого Заводським районним судом м. Запоріжжя.

21.03.2012 року державним виконавцем Заводського ВДВС було відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів.

На адресу боржника 21.03.2012 року була направлена постанова про відкриття виконавчого провадження.

У період з 21.03.2012 року по 12.03.2015 року заявник не надавав відомості про сплату аліментів.

Державним виконавцем було зроблено запити до реєструючи органів і встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на автомобіль, крім того, що він працює і на обліку в Центрі зайнятості не перебуває.

У звязку з тим, що заявником була надана довідка від підприємства, 25.03.2015 року був зроблений перерахунок заборгованості, де заборгованість у ОСОБА_2 станом на 01.03.2015 року складає 6424,89 грн.

27.02.2015 року виконавче провадження було закрито і направлено до Комунарського ВДВС за місцем роботи боржника ОСОБА_2

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечує проти скарги і суду пояснила, що дії державного виконавця є правомірними, оскільки станом на сьогоднішній день заявник ОСОБА_2 має заборгованість в розмірі 7196,49 грн. Виходячи із довідки про заробіток заявника, цю заборгованість йому прийдеться погашати тривалий час, а тому у разі непогашення заборгованості, державний виконавець шляхом реалізації арештованого майно може відшкодувати ОСОБА_3 заборгованість по аліментам.

Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення заявника, його представника, державного виконавця, представника ОСОБА_4, суд вважає, що скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа від 20.12.2011 року, виданого Заводським районним судом м.Запоріжжя, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

Із постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.03.2012 року встановлено, що у Заводському ВДВС Запорізького МУЮ відкрито виконавче провадження за виконавчим листом від 20.12.2011 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 та копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Із постанови про арешт майна боржника від 27.02.2015 року встановлено, що у звязку із невиконанням рішення суду боржником, накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2.

Із постанови про розрахунок заборгованості від 25.03.2015 року встановлено, що у ОСОБА_2 станом на лютий 2015 рік визначено розмір заборгованості сумі 6424,89 грн.

Із довідки-розрахунку від 05.05.2015 року, виданої Комунарським ВДВС Запорізького МУЮ станом на травень 2015 рік загальна сума заборгованості по аліментам у ОСОБА_2 складає 7 196,49 грн.

Із копій квитанцій, доданих заявником до своєї скарги встановлено, що з 2012 року ОСОБА_2 сплачував аліменти шляхом переказом через «Укрпошту», але сплачував нерегулярно.

Із довідок з місця роботи ОСОБА_2 встановлено, що він з 18.06.2013р. по 17.10.2014 р. працював у ТОВ «Старавто», у 2012 році працював у ТОВ «ТК «Спрінт-авто»; у 2014-2015 р. працював у ТОВ «Альянс-авто».

Судом встановлено, що на час розгляду справи у ОСОБА_2 існує заборгованість по аліментам, проти якої він фактично не заперечує, але не згоден з розміром заборгованості, інших доказів, підтверджуючих сплату аліментів, не надав.

Крім того, судом встановлено, що до 2015 року ОСОБА_2 не надавав державному виконавцю довідку з підприємства за місцем своєї роботи, до відділу ДВС не зявлявся, а звернувся тільки у 2015 році після того, як було накладено арешт на його автомобіль.

Згідно п.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника.

Згідно п.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження розмір заборгованості обчислюється наступним чином. Якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість, виходячи із середньомісячного заробітної плати для відповідної місцевості.

Суд не узяв до уваги пояснення заявника про те, що він не знав, що з 2011 року на виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення з нього аліментів,що платив аліменти на прохання ОСОБА_3, а також про те, що він у присутності свідків передавав грошові кошти ОСОБА_3, оскільки ці факти не знайшли своїх доказів і підтвердження в ході розгляду даної справи.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що відсутні правові підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про арешт майна боржника від 27.02.2015 року. Щодо скасування постанови про розрахунок заборгованості від 27.02.2015 року, то суд вважає, що на час розгляду справи вже зроблено перерахунок заборгованості і вона становить 6 424,89 грн., а з урахування з несплатою заявником аліментів у березні та квітні 2015 року. його загальна заборгованості складає 7 196,49 грн.

Таким чином, суд приходе до висновку, що скарга ОСОБА_2 не знайшла своє обґрунтування у судовому засіданні і тому задоволенню не підлягає .

Керуючись ст.ст. 383-388 ЦПК України, ст.ст. 12, 74 ч.2, 74 ч.4 Закону України «Про виконавче провадження»,суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_2, зацікавлені особи: ОСОБА_3, Заводський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, щодо рішення та на дії державного виконавця Заводського відділу ДВС Запорізького МУЮ, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі протягом пяти днів апеляційної скарги з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної чинності після закінчення пятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Якщо було подано апеляційну скаргу, але ухвала не скасована, ухвала набирає чинності після розгляду апеляційним судом.

Суддя: Л.О.Мєркулова