Провадження по справі № 2/752/1548/15
У Х В А Л А

20.04.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді - Фролова М.О. за участі секретаря - Титоренка А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору позики і розписки недійсними,-

встановив:

в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва знаходиться вищезазначена цивільна справа

20.04.2015 у відкритому судовому засіданні представником позивача було внесено клопотання, в подальшому уточнене, про витребування доказів, а саме: у представника відповідача - копії розписки від 25.05.2011.

Представник позивача та позивач свою заяву про витребування доказів підтримали та просили її задовольнити з підстав викладених у ній.

Представник відповідача заперечив у задоволенні заяви про витребування доказів посилаючись на її необґрунтованість.

Дослідивши та вивчивши зміст клопотання про витребування доказів, суд вважає, що у задоволенні клопотання про витребування доказів слід відмовити виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Судом встановлено, що позивач до особи у якої знаходиться такі докази - представника відповідача самостійно не звертався, оскільки доказів про неможливість отримання таких доказів особисто позивач не представив і до свого клопотання не додав.

Стосовно витребування доказу у представника сторони, а саме оригіналу розписки, суд виходить із презумпції обов'язку доказування закріпленому у ст.60 ЦПК України, відповідно до якої обов'язок доказування покладається на сторін. Відповідно до ст.27 ЦПК України представлення доказів є правом, а не обов'язком сторони. Оскільки відповідач є стороною по справі і реалізує своє право на участь у судовому засіданні через свого представника, то відповідно розпоряджається своїми диспозитивними правами на власний розсуд, у тому числі і правом на представлення чи не представлення доказів по справі, а тому підстави для процесуального примусу щодо зобов'язання представити докази стороною у справі у суду відсутні.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Окрім того, суд бере до уваги і ту обставину, що провадження у справі було відкрито 14 листопада 2014 року, і задоволення необґрунтованих клопотань призводить до надмірного затягування розумних строків розгляду справи передбачених ст.157 ЦПК України.

Окрім того, відповідно до вимог статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов'язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку.

У рішенні по справі «Смирнова проти України» від 08.11.2005 року (заява № 36655/02) Європейський суд з прав людини підкреслює, що національний суд має вживати заходи передбачені законодавством для боротьби із тактикою затягування справи, до якої вдаються сторони.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 137 ЦПК України, -

постановив:

у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору позики і розписки недійсними - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя