Провадження № 2/161/64/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 січня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Пахолюка А.М.

при секретарі - Ковальчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.11.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір за № 191/м відповідно до якого останньому надано грошові кошти за загальну суму 65 000 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов?язань за договором кредиту з ОСОБА_1 укладено договір застави б/н від 05.11.2007 року, предметом якого є належний ОСОБА_1 мікроавтобус пасажирський MERCEDES-BENZ, модель: 208D, рік випуску 1995, тип ТЗ: мікроавтобус пасажирський, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2.

Оскільки, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, то рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернуто стягнення на вищезазначене рухоме майно для задоволення грошових вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідачем Першим ВДВС ЛМУЮ в порушення вимог ст.44, 52 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 16 Закону України «Про заставу» на спірне майно, яке є предметом договору застави, накладено арешт в зв?язку з примусовим виконанням рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 404 503,93 грн. боргу та стягнення солідарно з ПАТ «Акцент-банк», ОСОБА_1, ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 10000 грн. боргу, в межах заявлених позовних вимог накладено арешт на все майно ОСОБА_1, на підставі якого винесені постанови державних виконавців від 25.07.2013 року, 31.01.2013 року та 07.03.2014 року.

На підставі наведеного, просить суд, звільнити з-під арешту, належний відповідачу ОСОБА_1 мікроавтобус пасажирський MERCEDES-BENZ, модель: 208D, рік випуску 1995, тип ТЗ: мікроавтобус пасажирський, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, арешт на який накладено згідно постанов державних виконавців від 25.07.2013 року, 31.01.2013 року та 07.03.2014 року.

Представник позивача Місюра І.В. в судове засідання не з'явилася по невідомим суду причинам, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує із підстав зазначених у позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності представника позивача по наявним матеріалам справи.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Судом встановлено, що 05.11.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір за № 191/м відповідно до якого останньому надано грошові кошти за загальну суму 65 000 доларів США (а.с. 5-8).

З метою забезпечення виконання зобов?язань за договором кредиту з ОСОБА_1 укладено договір застави б/н від 05.11.2007 року, предметом якого є належний ОСОБА_1 мікроавтобус пасажирський MERCEDES-BENZ, модель: 208D, рік випуску 1995, тип ТЗ: мікроавтобус пасажирський, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2 (а.с. 9-11).

Згідно вимог ст. 16 Закону України «Про заставу» передбачено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави.

Позивач після укладення договору застави від 05.11.2007 року зареєстрував обтяження спірного майна у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с. 18-19).

Згідно п.п.15.1. договору застави заставодержатель має право одержати задоволення свої вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця (право вищого пріоритету) (а.с. 10).

Такими чином, в зв'язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору згідно вимог закону та положень договору застави позивач має першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок звернення стягнення на майно, яке перебуває в заставі.

Крім того, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2013 року звернуто стягнення на спірне майно для задоволення грошових вимог позивача в сумі 569 345,19 грн. (а.с. 12-13).

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту у разі звернення державним виконавцем стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.

Враховуючи, що банку надано право самостійно реалізувати предмет іпотеки, а також те, що ПАТ «Приватбанк» являється стягувачем у виконавчих провадженнях ВП № 36303944 від 25.07.2013 року, 31.03.2013 року та у ВП № 42413611 від 07.03.2014 року в межах якого накладено арешт на спірне майно, тому, на думку суду, зняття арешту з майна, в даному випадку, не призведе до порушення прав стягувача.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про звільнення заставленого майна з-під арешту, накладеного Першим відділом ДВС Луцького МУЮ, підлягають до задоволення.

Оскільки, позивач не наполягав на стягненні судових витрат із сторін, то такі витрати суд не стягує із відповідачів.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. 572, 575, 589 Цивільного кодексу України, ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 1, 16 Закону України «Про заставу», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту належний на праві власності ОСОБА_1 мікроавтобус пасажирський MERCEDES-BENZ, модель: 208D, рік випуску 1995, тип ТЗ: мікроавтобус пасажирський, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що передані в заставу Закритому акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» згідно договору іпотеки б/н від 05 листопада 2007 року, арешт на яке накладений згідно постанов Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції від 25.07.2013 року (державний виконавець Коритнюк Р.О. ВП №36303944), від 31.01.2013 року (державний виконавець Ліщук О.О. ВП №36303944) та від 07.03.2014 року (державний виконавець Бурбенко Л.М. ВП №42413611).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк