Справа № 541/1489/15-ц
Номер провадження 2/541/737/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 вересня 2015 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Городівського О.А.

при секретарі - Продан І.О.

за участю представника позивача по довіреності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_2 до

Приватного підприємства «ТАРПАН» м. Комсомольськ Полтавської області

про визнання недійсним та припинення зобов'язання сплачувати кошти,

В С Т А Н О В И В

В червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Миргородського міськрайонного суду з позовом до ПП «Тарпан», в якому виклав прохання визнати недійсним та припинити з 16 березня 2015 року його зобов'язання сплачувати відповідачу кошти на загальну суму 183250 грн. в період часу з 16 березня 2015 року 10000 грн. та кожний місяць по 15270 грн.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 мотивував тим, що він з 01 серпня 2012 року працював у відповідача на посаді водія та виконував роботу по перевезенню вантажу, в тому числі закордон. 30 грудня 2014 року повернувшись з чергового рейсу директор підприємства повідомив його, що за останні 2 роки ОСОБА_2 здійснив перевитрату пального та відсторонив від роботи.

Директор підприємства Ткаченко О.В. не повернув трудову книжку та 11.03.2015 року змусив ОСОБА_2 написати на його ім'я розписку, в якій позивач зобов'язується сплатити 183250 грн. в рахунок відшкодування виявленої розтрати, а саме в період часу з 16 березня 2015 року зобов'язувався повернути перший внесок в сумі 10000 грн., а решту виплатити щомісячно по 15270 грн.

Позивач вказує, що ПП «Тарпан» до 16 березня 2015 року зобов'язувалось надати йому обрахунок завданих ним збитків, однак не надало. Він також не сплатив по розписці обумовлені суми.

Позивач вважає, що з 16 березня 2015 року у ПП «ТАРПАН» виникло право вимагати в нього виконання зобов'язання щодо сплати кошті по виданій розписці, однак вказує, що він помилився в обставинах справи, які мають істотне значення, тому просив на підставі статей 203, 215, 229, 230 ЦК України визнати недійсним та припинити з 16 березня 2015 року його зобов'язання сплачувати Приватному підприємству «Тарпан» кошти на загальну суму 183250 грн. в період часу з 16 березня 2015 року.

В судове засідання позивач особисто не з'явився. Його інтереси були представлені по довіреності ОСОБА_1. В судовому засіданні представник підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. В ході своїх пояснень ОСОБА_1 суду обґрунтував позовні вимоги ОСОБА_2 тим, що під час написання розписки, він був введений в оману директором підприємства ПП «Тарпан» з приводу розтрати пального, тому його зобов'язання є недійсним та підлягає припиненню.

Директор Приватного підприємства «Тарпан» Ткаченко О.В., який був присутнім в судовому засіданні 23 липня 2015 року заперечив позовні вимоги ОСОБА_2 Суду пояснив, що він дійсно працював водієм на підприємстві. В підприємства наявні претензії до позивача з приводу розтрати пального за період його роботи. Підприємство звернулось до органів внутрішніх страв із заявою про вчинення злочину ОСОБА_2. На даний час йому не відомо наслідки досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Суд заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача Ткаченко О.В., вивчивши матеріли справи приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання недійсним та припинення зобов'язання по виплаті коштів ПП «Тарпан» на суму 183250 грн. на підставі виданої ним розписки не підлягаю задоволенню, так як не ґрунтуються на вимогах закону.

Даний висновок суду ґрунтується на тому, що розписка видана ОСОБА_2 11 березня 2015 року, в якій він зобов'язується повернути грошові кошти ПП «Тарпан» в сумі 183250 грн. нібито розтрачені ним не являється правочином та не являється підставою для виникнення в нього зобов'язання по сплаті даних коштів.

В частин 1 статті 509 ЦК України викладено поняття зобов'язання, згідно якого зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 даної статті визначено, що зобов'язання виникають з підстав. встановлених статтею 11 ЦК України.

Статтею 11 ЦК України не передбачає підставою виникнення цивільних прав та обов'язків на підставі розписки, в якій особа, працівник підприємства, бере на себе обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну підприємству. Підставою виникнення зобов'язання по відшкодуванню шкоди відповідно до статті 11 ЦК України являється факт заподіяння шкоди.

Юридичною практикою передбачається, що розписка - це документ, який підтверджує передачу й одержання грошей, матеріальних цінностей, документів тощо від установи чи приватної особи, або письмовий документ з підписом, який засвідчує, що особа, котра написала його, отримала товари, гроші, матеріальні цінності тощо і бере на себе щодо них певні зобов'язання. Тобто розписка може являтись доказом отримання грошей або інших цінностей та не являється правочином.

Написання розписки 11 березня 2015 року ОСОБА_2 про зобов'язання повернути розтрачені кошти не являється правочином та не породжує жодних зобов'язань, так як не посвідчувала факту передачі грошей чи інших матеріальних цінностей. Враховуючи вищевикладене суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_2 так як позовні вимоги про недійсність та припинення зобов'язання не ґрунтуються на вимогах закону.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 213, 215, 294 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного підприємства «ТАРПАН» м. Комсомольськ Полтавської області в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А. Городівський