Малиновський районний суд м.Одеси
Справа Л» 2-3293/10
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді Дрішлюка А.І., при секретарі судового засідання Алманової І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справ за позовом Відкритого акціонерного товариства «Стальканат» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, в порядку передбаченому ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, тому з опублікуванням оголошення про виклик, вона вважається повідомленою про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши й дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно довідки, виданої ВАТ «Стальканат» в спірній кімнаті зареєстрована ОСОБА_1 (а.с.10). Згідно довідки, виданої ВАТ «Стальканат» (а.с.11), ОСОБА_1 працювала на ВАТ «Стальканат» з 15.04.1991 року по 12.11.2001 року.
Факт не проживання відповідачки в зазначеній квартирі підтверджується актом від 14.04.2008 року (а.с.8). Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Після спливу цього строку відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, особа, може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст.З Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивача, визнає відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням, так як з матеріалів справи вбачається, що вона
понад шістьох місяців не проживає на спірної жилої площі і за відсутності заперечень відповідача ця обставина визнається судом встановленою.
Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно зі ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду, після набрання ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляд' справи.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-229 ЦПК України, ст.ст. 71,72 ЖК УРСР, ст.ст. 6-7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд -
Позов Відкритого акціонерного товариства «Стальканат» до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в гуртожитку за адресою: м.Одеса, вул. Водопровідна, буд. № 13 «а» в м. Одесі.
Встановити порядок виконання рішення суду та зобов'язати Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в особі відділу громадянства, імміграції й реєстрації фізичних осіб Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, буд.№ 13 «а».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Стальканат» судові витрати в сумі 440 грн. 50 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції.
Строк, протягом якого розглядалася заява про скасування заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.