справа № 531/103/15-ц
провадження № 2/531/153/15
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Жмурко П.Я.

при секретарі Клименко Т.М.

за участю представника позивача ОСОБА_7

відповідача ОСОБА_2.

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені якого діє представник ОСОБА_5, до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на майно, поділ спільного майна, визнання правочину недійсним та скасування реєстрації транспортного засобу, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2., в якому просив встановити факт їхнього проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з грудня 2012 року по жовтень 2014 року, а також визнати їхньою спільною сумісною власністю автомобілі Geely МК CROSS, д.н.з. НОМЕР_1, та ЗАЗ VIDA, д.н.з. НОМЕР_2, і здійснити поділ такого майна. 05.03.2015 року позивач подав до суду позов до ОСОБА_2., ОСОБА_3 та ОСОБА_4., в якому просив визнати недійсною, у зв'язку з фіктивністю угоду по відчуженню ОСОБА_2. автомобіля Geely МК CROSS, д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_4. і скасувати державну реєстрацію автомобіля за останнім, а також визнати недійсною, у зв'язку з фіктивністю угоду по відчуженню ОСОБА_2. автомобіля ЗАЗ VIDA, д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_3 і скасувати державну реєстрацію автомобіля за останнім.

02.04.2015 року позови об'єднано судом в одне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що влітку 2012 року ОСОБА_1. познайомився з ОСОБА_2. З грудня 2012 року вони почали разом винаймати квартиру АДРЕСА_1 і проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу. З такого часу ОСОБА_1. та ОСОБА_2. взяли на себе обов'язки подружжя, вели спільний побут та господарство, мали спільний бюджет, спільно придбавали майно. У ОСОБА_1. склалися хороші відносини з батьками ОСОБА_2., а у відповідача - з батьками позивача. Влітку 2013 року ОСОБА_1. зробив пропозицію укласти шлюб ОСОБА_2 і остання дала згоду. ОСОБА_1. працює на посаді механіка корабля COG Offshore AS і отримує заробітну плату у розмірі 400 доларів США за день перебування на борту судна. З початку спільного проживання позивач замовив по власних рахунках у ПАТ «ПУМБ» додаткові банківські картки для відповідача ОСОБА_2., з яких за період з 10.05.2013 року по 31.03.2014 року остання зняла та використала 91977,51 грн., за період з 03.05.2013 року по 15.06.2013 року - 87801,75 грн., за період з 21.06.2013 року по 26.09.2014 року - 353746,93 грн., 1350 доларів США, 1506,5 РФ руб. За час спільного проживання позивачем та ОСОБА_2. придбано за кошти позивача автомобілі ЗАЗ VIDA, д.н.з. НОМЕР_2, та Geely МК CROSS, д.н.з. НОМЕР_1, реєстрація яких була здійснена на ім'я ОСОБА_2. з підстав турботи та любові позивача до останньої. Крім того, 12.03.2013 року ОСОБА_2. зареєстрована як ФОП, основним видом діяльності якої є дошкільна освіта. З допомогою позивача було відкрито дитячий центр «Мандаринки» в м. Полтава по АДРЕСА_2. Позивач за власні кошти придбав меблі та оргтехніку для такого центру. З жовтня 2014 року ОСОБА_2. перестала підтримувати стосунки з позивачем, виїхала з орендованої квартири, ухиляється від зустрічей, сховала спільно придбані автомобілі та документи на них.

Зазначені вище обставини стали підставою для подачі позову 21.01.2015 року. До цього представник позивача звернувся до ОСОБА_2. з метою досудового врегулювання спору, на що остання відповіла, що їй потрібн час на роздуми. Після подачі позову, з метою приховування спільного майна та уникнення його поділу, коли узнала про даний позов, ОСОБА_2. здійснила відчуження двох вищевказаних автомобілів, а саме: автомобіль Geely МК CROSS, д.н.з. НОМЕР_1, продала (перереєструвала) ОСОБА_4., автомобіль ЗАЗ VIDA, д.н.з. НОМЕР_2, - ОСОБА_3 (батько ОСОБА_2.). ОСОБА_4. зареєстрував за собою право власності на автомобіль Geely МК CROSS на підставі Довідки-розрахунку №ВІА921430 від 22.01.2015 року, а ОСОБА_3 - на підставі Довідки-розрахунку №ВІА642280 від 31.01.2015 року (автомобіль ЗАЗ VIDA). Такі довідки-розрахунки є правочином - специфічною формою договору купівлі-продажу транспортних засобів. Вчинені ОСОБА_2. правочини не були розраховані на настання правових наслідків і є способом ухилитися від поділу спільної сумісної власності, а отже є фіктивними, що стало підставою для позову від 05.03.2015 року. 10.06.2015 року такий позов уточнено, представник позивача також посилається на те, що ОСОБА_2., виходячи з положень ст. 65 СК України, не мала права відчужувати спільне майно без нотаріально завіреної згоди позивача, а тому якщо вона дане майно сховала то суд повинен повернути його в первинний вид.

Відповідач ОСОБА_2. та її представник в судовому засіданні позов не визнали зазначаючи, в своїх запереченнях, що у позові зазначено не правдиві факти і сім'ї між ОСОБА_2. та ОСОБА_1. не було. Згідно з запереченнями, зазначені особи дійсно познайомились в кінці літа 2012 року в мережі Інтернет і вперше зустрілися в кінці жовтня чи на початку листопада 2012 року в м. Полтава. Після цього сторони продовжували спілкуватись по телефону та в мережі Інтернет. До червня 2013 року ОСОБА_2. проживала у сестри ОСОБА_8. Після цього позивач іноді приїздив до м. Полтава, де сторони спілкувались, при цьому часто сварились. В один з таких приїздів позивач з власної ініціативи відкрив ОСОБА_2 рахунок у ПАТ «ПУМБ» - для її потреб. В березні позивач робив пропозицію ОСОБА_2, проте вона відмовила і не сприйняла таку серйозно. З 01.06.2013 року ОСОБА_2., разом зі своїм братом ОСОБА_9., винаймала квартиру в АДРЕСА_3. У червні 2013 року в аеропорту «Бориспіль» до ОСОБА_2. та ОСОБА_1. підійшов чоловік, який запропонував відзнятися в програмі «Люблю-чекаю», пояснивши, що їм потрібна красива історія для програми. І на таку пропозицію ОСОБА_2. погодилась з цікавості. Словам, які говорились в програмі, ОСОБА_2. не придавала уваги, як неправдивим. 14.07.2013 року, будучи в рейсі, ОСОБА_1. повідомив ОСОБА_2., що подарує їй автомобіль на день народження і виконав таку обіцянку 08.08.2013 року, коли був в м. Полтава (автомобіль Geely МК CROSS). Автомобіль ЗАЗ VIDA купив брат ОСОБА_2. - ОСОБА_9., після продажу свого автомобіля ВАЗ, на що взяв у неї в борг 20000 грн., що були зняті з картки наданої їй ОСОБА_1. (в момент придбання авто, ОСОБА_1. не було в Україні). З зазначених підстав, автомобілі не є спільною власністю сторін. Кошти з відкритих їй карток ОСОБА_2. знімала не лише на власні потреби, а і на потреби ОСОБА_1. - за його вказівкою, а по приїзду в м. Полтаву - він сам знімав такі кошти.

Дані заперечення в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2. підтримала, добавивши, що відносини з позивачем підтримувала для спілкування, коли для сексу. Окрім цього кошти якими користувалась для своїх потреб і які знімала з картки банку яку їй відкрив ОСОБА_1, вважає платою за інтимні послуги які надавала останньому.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з*явився повторно, нащо надав заяву( а.с.58,65, т.2) в якій повторно просив суд перенести судове засідання у зв*язку з неможливістю прибути на нього, оскільки знаходиться у відрядженні . Підтверджуючих документів не надав. Суд вирішив справу слухати без ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_4. в судове засідання не з*явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнає і просить в них відмовити.( а.с.123,128, т.1)

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного Процесуального Кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач просив встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, обґрунтовуючи свою заяву тим, щоз грудня 2012 року по жовтень 2014 року він проживав однією сім'єю з ОСОБА_2. вели спільне господарство і мали спільний бюджет.

Законодавцем встановлено, що "сім'я" на відміну від "шлюбу" є проживання осіб, пов'язаних спільним побутом та у яких є взаємні права та обов'язки один до одного. При цьому, необхідно звернути увагу, що для існування сім'ї не існує спеціального порядку реєстрації.

Позивач стверджує, що встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу необхіднойому для розподілу спільного сумісного майна, яке було нажито ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) у період з грудня 2012 року по жовтень 2014 року.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно із п. 1 ч. 5 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Виходячи з наведених норм кожна людина має право на сімейне життя при цьому, укладання шлюбу між чоловіком та жінкою не є обов'язковою умовою для створення сім'ї. Сім'я може бути створена на будь-яких підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

І хоча проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя, але між особами, які проживають однією сім'єю без шлюбу виникають певні сімейні права та сімейні обов'язки, які в деяких випадках прирівнюються до прав та обов'язків подружжя. Зокрема, згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Наявність в період з квітня 2013 року по жовтень 2014 року між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) взаємних прав та обов'язків, притаманних подружжю, ведення ними спільного господарства, наявності в них спільного бюджету підтверджується: фототаблицею з 8 фотографій, сфотографованих в різний час і в різних містах (а.с.22-25) з яких вбачається стосунки притаманні подружжю; оптичного диску DVD-R( а.с.26) на якому зняті позивач та відповідач в телепередачі «Люблю-Чекаю» в момент проводів ОСОБА_1 в аєропотру м.Бориспіль на роботу за кордон. Де ОСОБА_2. говорить, що вона буде з ним одружуватись, при цьому демонструючи каблучку яку їй подарував ОСОБА_1. на заручини; доручення від 18.09.2014 року(а.с.176,т.1) про надання представництва відповідачу ОСОБА_2 на будь які дії, включаючи дозвіл на всі будь-які дії щодо належного ОСОБА_1. рухомого та нерухомого майна, одержувати належне йому майно,включаючи грошові суми, і т.п., що підтверджує ведення ними спільного бюджету; випискою по картковому рахунку (а.с.35-40), а саме операцій по рахунку з використанням картки Visa Classic Chip № НОМЕР_3, утримувач карточки ОСОБА_2. Відкриття даної карточки на її ім.*я і використання коштів з неї не оспорює ОСОБА_2.. З операцій ро рахунку вбачається , що нею було використано в період з 06.05.2013 по 29.09.2014 року 41925 грн.. Суд хоче зазначити , що позивач в цей час, а саме з 18.04.2013 по 13.06.2013 перебував на кораблі «Viking Forkados», з 23.06.2013 по 30.07.2013 також на цьому кораблі, з 13.09.2013 по 20.10.2013 на кораблі «Atlantis Dwellek Fugko»; з 26.12.2013 по 07.02.2014 на кораблі «Geocean Profis»; з 29.05.2014 по 10.08.2014 на кораблі «Beasape Supporter», що підтверджується посвідченням особи моряка серії НОМЕР_4 (а.с.27). Про те, що дані кораблі не перебували на території України в цей період, підтверджується візами та штампами перетину кордонів у закордонному паспорті виданому на ім.*я позивача(а.с.28-34). Дане підтверджує користування коштами, які суд вважає спільним бюджетом , а не розплатою за інтимні стосунки; випискою по картковому рахунку (а.с.28-35, 40-42), а саме операцій по рахункам , утримувачем карточок є ОСОБА_1. З них вбачається , що позивач переводив горошові кошти в різній валюті на рахунки. Даний факт отримання коштів ОСОБА_2. не заперечує. Окрім цього вбачається , що ОСОБА_1 в період вказаний ним в позові у вільний час коли перебував в Україні часто проживав в м. Полтава ( різні проплати в різних місцях) Цей період не носить одно або двох, трьох разовий характер, як стверджує ОСОБА_2. Жодної проплати немає за користування готелем, а перебував він і п*ять і більше днів; фототаблицею з 3 фотографій, (а.с.215-216) з яких вбачається , що відповідач по справі ОСОБА_3 знаходиться у себе в господарстві в с.Білухівка, Карлівського району ( він є батьком ОСОБА_2.) і разом з ним одягнена в домашне, знаходиться мама позивача ОСОБА_1., ОСОБА_10.. даний факт ніхто не заперечує, а суду дає можливість зробити висновок по стосунки притаманні подружжю, бо їх батьки знаходяться разом та спільне фото зроблене в с.Попівка, Карлівського району, Полтавської області, що підтверджує їх неодноразові зустрічі в різних місця ) з яких вбачається стосунки притаманні подружжю; довідкою № OD1-50.4/38 від 30.04.2015 ( а.с.217) з якої вбачається, ОСОБА_1. 31.10.2011 був відкритий рахунок в іноземній валюті USD, і до рахунка імітована додаткова картка на ім.*я ОСОБА_2, що дає підстави вважати про існування в них спільного бюджету; чеками «ПриватБанк» (а.с.16-17,т.2) з яких вбачається , що з рахунку ОСОБА_16. матері позивача на рахунок ОСОБА_2. перераховано 1400 грн. 23.04.2014 та 03.05.2014, даного ОСОБА_2. не заперечує та показами свідків ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12.,ОСОБА_9.,ОСОБА_8. та ОСОБА_13..

Свідок ОСОБА_10. пояснила, що вона є матір*ю позивача. Що дійсно ОСОБА_2. приїжала до них в м.Одеса на машині в січні 2013 року. Жила 3 дні.Потім в августі. Всі разом їздили в м.Белгород до бувшої дружину ОСОБА_1. і дитину. Назад їхали заїжали до батьків ОСОБА_2..Мама ОСОБА_2. показувала вишиті рушники , говорила, що на весілля ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Були там і її брат з невісткою. Після цього спілкувались часто по телефону з мамою ОСОБА_2.Знає що у ОСОБА_2 була картка яку їй оставив позивач. Іноді грошій ОСОБА_2 нехватало . Тоді гроші надсилала вона, як доказ додала два чеки на суму 1400 грн. Позивач коли приїжав з рейсу то зразу їхав до ОСОБА_2 в м.Полтава. Інколи звідти звонив запитував як готовити те чи інше блюдо, щоб накормити ОСОБА_2, бо вона була довго на роботі. Знає , що автомобіль Джилі брали із салона за кошти ОСОБА_1..Щоб їй подарував такого не знає. ЇЇ день народження коли було, а авто придбалось в інші дні. По іншій машині не знає. ЇЇ син був одружений а потім десь в березні розвівся. ОСОБА_2 носила кольцо, яке їй подарував позивач.

Свідок ОСОБА_12. пояснила суду, що вона є дружиною старшого брата позивача ОСОБА_1. Вона познайомилась з ОСОБА_2. і вважала, що в них серьозні стосунки.В свою родину ОСОБА_1 чужих жінок не пускали. Вона перераховувала декілька раз ОСОБА_2 гроші в сумі 1500 і 2000 грн. Вона думала, що в листопаді у них буде весілля , оскільки її запрошували. Вони завжди говорили, що вони одна сім*я. На сторінки «Вконтакт» ОСОБА_2., відмітилась як ОСОБА_1 рідня.

Свідок ОСОБА_11. пояснив суду, що він є старшим братом позивача.Спочатку позивач просив його, щоб він пересилав кошти ОСОБА_2 потім пересилала його дружина. Говорив, що познайомився з ОСОБА_2 в поїзді. Переписувались. Потім брат почав жити з нею в м.Полтава на квартирі. Відкрив на неї картку, щоб вона могла в його відсутність ходити і скуплятись, що їй хотілось. Машини оформляв на неї того що документи всі були в м.Одеса. Брат разом з ОСОБА_2. приїжали до нього два рази і залишались наніч. Обнімались , цілувались і говорили , що у них весілля на листопад заплановане.

Свідок ОСОБА_9. пояснив суду, що він є брат ОСОБА_2.. На даний час вони з сестрою проживають в м.Полтава на квартирі, яку знімає сестра. Автомобіль Джилі це подарок ОСОБА_1. який так і казав йому при зустрічі, що він її подарував сестрі на день народження. Два рази зустрічались в м.Полтава і гуляли разом у барах. Проїздом заїжали до батьків у с.Білухівка, Карлівського району і зними була мати ОСОБА_1..Один раз він їздив у 2013 році в м.Одесу до батьків ОСОБА_1., де проживав за гроші. Автомобіль «Ліда» він купив за свої кошти і позичив, ще у сестри 20000 грн. Іншу суму узяв з проданого автомобіля ВАЗ 2115. У нього тбули проблеми з дружиною, тому він оформив машину на сестру. Та і продавав ВАЗ тоже із-за проблем. На сьогодні проблеми пройшли і він знову є власником ВАЗа.

Свідок ОСОБА_13. пояснив суду, що з ОСОБА_2. він познайомився два роки тому. Проводив з нею час в компаніях в м.Полтава. Приходив до неї на квартиру, бачив брата. У них були сексуальні стосунки. Автомобіль подарували на день народження.

Свідок ОСОБА_8. пояснила суду, що вона є рідна сестра ОСОБА_2.. По червень 2013 місця вона проживала разом з нею . Потім у них народилась друга дитина і ОСОБА_2. знайшла квартиру і перїхала туди . З ОСОБА_1 знайомі, він приїжав до них з ОСОБА_2 декілька раз в літку та в осени 2014 року. Автомобіль Джилі він говорив що подарував ОСОБА_2 і на нього не буде претендувати. Інший автомобіль купили за гроші батьків.ОСОБА_2. говорила, що пока вона не планує ні закого виходити заміж, хотіла пожити пока так.

Таким чином, в період квітня 2013 року по жовтень 2014 року між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) були наявні взаємні права та обов'язки, які притаманні подружжю, вони проживали разом, вели спільне господарство, в них був спільний бюджет, що підтверджено показами свідків та доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_9., ОСОБА_13., ОСОБА_8., оскільки вони не впорядковуються з наявними у справах доказами, але чітко завідчують факт, перебування повивача з ОСОБА_2. неодноразово у свідків в гостях та спільне проводження часу разом. Відносно свідчень ОСОБА_13 то взагалі не зрозуміло, що хотів даний свідок засвідчити, які саме обставини.

Відносно договору оренди житлового приміщення ( а.с.173-174). З договору вбачається , що орендарем квартири за адресою м.Полтава, АДРЕСА_3 є ОСОБА_2.. Плата за оренду квартири є 2100 грн. Термін дії 01.06.2013 до 01.12.2013.

Даний факт позивач не заперечує, а саме зняття квартири. Він заперечує, що оплату здійснювала не ОСОБА_2., бо в неї небуло защо а саме він.

Суд вважає, що даний доказ не спростовує факту взаємних прав та обов'язків, притаманних подружжю, ведення ними спільного господарства, наявності в них спільного бюджету, а навпаки підтверджує, саме те, що у вільний час від перебування на судні, саме тут міг перебувати ОСОБА_1., оскільки інших знайомив в м.Полтава у нього не було. А по роздруківки витрат в ним з банківської картки в м. Полтави, вбачається, що він не один день прожив тут.

Доводи відповідача та його представника про те, що сторони не проживали однією сім'єю не знайшли свого підтвердження у суді та спростовані матеріалами справи, фотографіями сімейного життя ОСОБА_1. та ОСОБА_2. показами свідків ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12.,ОСОБА_9. та ОСОБА_8.

Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснює, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактично шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі.

Суд, відмовляє в задоволенні позову встановлення факту проживання однією сім*єю без реєстрації шлюбу з грудня 2012 року,і рахує з квітня 2013 року, оскільки згідно рішення мирового суду Западного округу м.Белгород Російської Федерації від 11.04.2013 року шлюб між ОСОБА_14. та позивачем ОСОБА_1. - розірвано (а.с.83,т.2) тому з цього числа і буде рахуватись встановлення факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1. та ОСОБА_2..

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом у відповідності до статті 74 СК України встановлено факт проживання сторін однією сім'єю без реєстрації шлюбу з квітня 2013 року по жовтень 2014 року.

Згідно з ч. 2. ст. 74 СК України на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Враховуючи встановлений факт проживання сторін з квітня 2013 року по жовтень 2014 року. однією сім»єю, підлягає задоволенню вимога позивача про визнання спільною сумісною власністю сторін наступного майна: Geely МК CROSS, д.н.з. НОМЕР_1, вартістю 89000 грн.який було придбано 08.08.2013 та ЗАЗ VIDA, д.н.з. НОМЕР_2, вартістю 97000 грн., який було придбано22.03.2014.

Посилання відповідача та представника, що автомобіль Geely МК CROSS, було подаровано ОСОБА_2 нічим, окрім показами рідних та близьких ОСОБА_9., ОСОБА_13. та ОСОБА_8. не підтверджуються.

Сам факт придбання даного автомобіля Geely МК CROSS, позивачем ОСОБА_1., відповідач визнає, тому суд вважає даний факт доводити не потрібно.

Відносно розписок .

Розписка ОСОБА_15 від 22.02.14 про придбання ним у ОСОБА_9. автомобіля ВАЗ 21015 за 80000 грн. (а.с.79)

Як було встановлено в суді даний автомобіль був проданий по технічному пасорту без договора куплі-продажу. Також на сьогодні встановлено, що даний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_9. і знаходиться у його розпорядженні, що він сам підтвердив. В такому випадку має місце домовленість між ними, яка нічим не може підтвердитись. Тому даний доказ суд не приймає.

Про виклик в судове засідання даної особи, для підтвердження даного факту, клопотання відповідач не заявляв.

Розписка від 20.0 незрозуміло.2014 року дана ОСОБА_9. до ОСОБА_2. про взяття у неї у борг 20000 грн.та розписка від 25.02.2013 р. дана ОСОБА_9. до ОСОБА_3 про взяття 65000 грн. для купівлі Ваз 21015 неможуть судом бути прийняті як доказ із-за наступних підстав.

Розписка, за якою якоби ОСОБА_9. отримав 80000 грн. і потім використав для придбання ЗАЗ VIDA, судом не прийнята як доказ. Тому розписка про взяття ОСОБА_9. 65000 грн. у батька для купівлі ВАЗ 21015 не є доказом.

Суд припускає даний факт, але факт продажі в подальшому даного ВАЗа не доведено.

Відносно розписки про 20000 грн. які були взяті у борг у ОСОБА_2., то в суді було з*ясовано, що дані кошти були надані не ОСОБА_2. а ОСОБА_1. , що підтверджується квитанцією 567978488 від 20.03.2014 року адресована на получатель : «Полтава-Авто» , призначення за ЗАЗ VIDA. Тому факту передачі якихось коштів Тихому І.М. суд не вбачає.

Відносно чеків (а.с.75-77)

З даних чеків взагалі важко зробити якийсь висновок, оскільки отримувачі в чеках зазначені ( № карток) різні, а один взагалі з прізвищем Литак Віктор Іванович, тому незрозуміло чиї карточки поповнювали і за яку операцію.

Взявши все взагалом суд вважає, що відповідач ОСОБА_2. не довела суду, факт дарування їй автомобіля Geely МК CROSS та факт придбання її братом ОСОБА_9. автомобіля ЗАЗ VIDA.

Згідно з ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином , суд вважає за можливе задоволити позовно вимогу про поділ спільного майна і здійснити поділ спільної сумісної власності ОСОБА_1.та ОСОБА_2. набутого під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнавши за ОСОБА_2. право власності на автомобіль ЗАЗ VIDA, д.н.з. НОМЕР_2 та припинивши за ОСОБА_2. право власності на автомобіль Geely МК CROSS, д.н.з. НОМЕР_1. Та визнатиза ОСОБА_1. право власності на автомобіль Geely МК CROSS, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відносно позовних вимог про визнання угоду по відчуженню ОСОБА_2. легкових автомобілів Geely МК CROSS, ОСОБА_4. та легкового автомобіля ЗАЗ VIDA, ОСОБА_3.недійсними, у зв'язку з її фіктивністю та скасувати державних реєстрацій на них, суд вважає, що вони підлягають до задоволення із-за наступних підстав..

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

З матеріалів справи (а.с.148-155; 198-204) вбачається , що автомобіль ЗАЗ VIDA,Седан-В, кузов № НОМЕР_7, 2013 року випуску, колір синій, який належав ОСОБА_2, було знято з реєстрації і відповідно до довідки рахунку, було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 за д.н.з. НОМЕР_2. Також вбачається , що автомобіль Geely МК CROSS, Хетчбек-В, кузов № НОМЕР_5, 2013 року випуску, колір червоний, який належав ОСОБА_2, було знято з реєстрації і відповідно до довідки рахунку, було зареєстровано за відповідачем Олефіом Юрієм Віталійовичем, за д.н.з. НОМЕР_1.

Таким чином дані реєстрації відбувались під час слухання справи і без належного погодження з позивачем ОСОБА_1. і є такими, що прямо втручаються в права власності на спільне майно, а тому вони є незаконними.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати наступним чином: 186000 грн.це вартість обох автомобілів і це є майновою вимогою, відповідно судовий збір - 1860 грн. Також судовий збір потрібно сплатити за: встановлення факту - 243,60 грн., за визнання договору недійсним - 243,60 грн. та за скасування реєстрації - 243,60 грн..

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 3, 60,61,65,69,70,71,74 СК України, ст.ст. 10,11,60,61,212,213,215 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, від імені якого діє представник ОСОБА_5, до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на майно, поділ спільного майна, визнання правочину недійсним та скасування реєстрації транспортного засобу- задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) однією сім'єю без реєстрації шлюбу з квітня 2013 року по жовтень 2014 року.

Визнати придбані транспортні засоби Geely МК CROSS, д.н.з. НОМЕР_1, Хетчбек-В, кузов № НОМЕР_5, 2013 року випуску, колір червоний, який зареєстрований ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Полтави та Полтавського району підпорядкованого УМВС України в Полтавській області, Свідоцтва про право власності на транспортний засіб CAT НОМЕР_6 та ЗАЗ VIDA, д.н.з. НОМЕР_2, Седан-В, кузов № НОМЕР_7, 2013 року випуску, колір синій, який зареєстрований ВРЕР ДАІ з обслуговування смт. Чутово, Чутівського, Машівського та Карлівського районів підпорядкованого УМВС України в Полтавській області, Свідоцтва про право власності на транспортний засіб CAT НОМЕР_8 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.).

Здійснити поділ спільної сумісної власності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) набутого під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу:

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) право власності на автомобіль ЗАЗ VIDA, д.н.з. НОМЕР_2, Седан-В, кузов № НОМЕР_7, 2013 року випуску, колір синій, який зареєстрований ВРЕР ДАІ з обслуговування смт. Чутово, Чутівського, Машівського та Карлівського районів підпорядкованого УМВС України в Полтавській області, Свідоцтва про право власності на транспортний засіб CAT НОМЕР_8.

Припинити за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) право власності на автомобіль Geely МК CROSS, д.н.з. НОМЕР_1, Хетчбек-В, кузов № НОМЕР_5, 2013 року випуску, колір червоний, який зареєстрований ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Полтави та Полтавського району підпорядкованого УМВС України в Полтавській області, Свідоцтва про право власності на транспортний засіб CAT НОМЕР_6.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) право власності на автомобіль Geely МК CROSS, д.н.з. НОМЕР_1, Хетчбек-В, кузов № НОМЕР_5, 2013 року випуску, колір червоний, який зареєстрований ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Полтави та Полтавського району підпорядкованого УМВС України в Полтавській області. Свідоцтва про право власності на транспортний засіб CAT НОМЕР_6.

Визнати угоду по відчужені ОСОБА_2 легкового автомобіля Geely МК CROSS, д.н.з. НОМЕР_1, Хетчбек-В, кузов № НОМЕР_5, 2013 року випуску, колір червоний, ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_9), згідно Довідки-рахунку № ВІА921430 від 22.01.2015 року, - недійсною, у зв'язку з її фіктивністю.

Скасувати державну реєстрацію легкового автомобіля Geely МК CROSS, д.н.з. НОМЕР_1, Хетчбек-В, кузов № НОМЕР_5, 2013 року випуску, колір червоний за ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження паспорт НОМЕР_10 виданий Зіньківським РВВС від 08.01.1998 року, зареєстрований АДРЕСА_4, ІПН НОМЕР_9).

Визнати угоду по відчужені ОСОБА_2 легкового автомобіля ЗАЗ VIDA, д.н.з. НОМЕР_2, Седан-В, кузов № НОМЕР_7, 2013 року випуску, колір синій, ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_13), згідно Довідки-рахунку № ВІА 642280 від 31.01.2015 року, - недійсною, у зв'язку з її фіктивністю.

Скасувати державну реєстрацію легкового автомобіля ЗАЗ VIDA, д.н.з. НОМЕР_11, Седан-В, кузов № НОМЕР_7, 2013 року випуску, колір синій за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, паспорт НОМЕР_12, виданий Карлівським PB УМВС від 14.04.1998 року, зареєстрований АДРЕСА_5, ІПН НОМЕР_13).

В іншій частині позовних вимог відмовити із-за необґрунтованості.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_14) на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_14) на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі (860 грн.+ 243,60 грн.+ 121,80 грн. + 121,80 грн.) 1347,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_13) на користь держави судовий збір в сумі 121,80 грн .

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_9) на користь держави судовий збір в сумі 121,80 грн .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області, через Карлівський районний суд Полтавської області, протягом десяти днів з дня його проголошення або дня отримання копії рішення.

Суддя Жмурко П.Я.