У х в а л а

іменем україни

22 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Маляренка А.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», товариства з обмеженою відповідальністю «ГПЛ», третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Красноградського районного суду Харківської області 31 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 21 417 грн 11 коп.; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ГПЛ» (далі - ТОВ «ГПЛ») в рахунок матеріальної шкоди 1 000 грн (розмір франшизи) та в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 23 вересня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю його автомобіля Zhongxing, державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобіля Isuzu Nqr 71 R, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Isuzu Nqr 71 R, державний номерний знак НОМЕР_2, яким є ТОВ «ГПЛ», застрахована ПрАТ «СК «АХА Страхування».

Позивач вказав, що внаслідок ДТП його автомобіль отримав ушкодження, у зв'язку з чим експертною організацією ФОП ОСОБА_5 було проведено огляд автомобіля та визначено страховою компанією на його відновлення суму до сплати у розмірі 7 798 грн 16 коп.

Не погодившись з оцінкою та оглядом транспортного засобу експертом, позивач звернувся до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса (далі - Харківський НДІСЕ ім. Бокаріуса) про визначення матеріальної шкоди, завданої йому в результаті ДТП, та згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 04 серпня 2014 року № 7860 розмір матеріальної шкоди, спричиненої ОСОБА_3 внаслідок ДТП, склав 21 204 грн 53 коп.

Крім того, позивач зазначив про додаткові витрати, пов'язані з проведенням експертних досліджень, у зв'язку з чим загальний розмір матеріальних збитків склав 22 417 грн 11 коп.

Посилаючись на вищевказані обставини, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області 31 жовтня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 21 147 грн 11 коп.

Стягнуто з ТОВ «ГПЛ» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 1 000 грн та моральну шкоду в сумі 5 000 грн, а всього 6 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 грудня 2014 року апеляційні скарги ТОВ «ГПЛ» та ПрАТ «СК «АХА Страхування» відхилено, рішення Красноградського районного суду Харківської області 31 жовтня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі АТ «СК «АХА Страхування», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «СК «АХА Страхування» в повному обсязі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та письмові пояснення ТОВ «ГПЛ», колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про задоволення позову, керувались вимогами п. 22.1 ст. 22, ст. 28, п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 23, 979, 1167, 1172, 1192 ЦК України, та, врахувавши висновок експертного автотоварознавчого дослідження Харківського НДІСЕ ім. Бокаріуса від 04 серпня 2014 року № 7860, дійшли висновку про стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «СК «АХА Страхування» у сумі 21 147 грн 11 коп. та стягнення з ТОВ «ГПЛ» суми франшизи у розмірі 1 000 грн і 5 000 грн моральної шкоди.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення судів попередніх інстанцій вищевказаним вимогам Цивільного процесуального кодексу не відповідають виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23 вересня 2013 року сталася ДТП за участю автомобілів Zhongxing, державний номерний знак НОМЕР_1, та Isuzu Nqr 71 R, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, якого постановою Красноградського районного суду Харківської області від 04 листопада 2013 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 9).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Isuzu Nqr 71 R, державний номерний знак НОМЕР_2 - ТОВ «ГПЛ», з яким ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах, застрахована ПрАТ «СК «АХА Страхування», що підтверджується полісом НОМЕР_3 від 20 лютого 2013 року, згідно з яким сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн, франшиза - 1 000 грн.

Згідно зі звітом від 03 грудня 2013 року № 749, складеним суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 на день огляду автомобіля 03 жовтня 2013 року, з урахуванням фізичного зносу складових частин автомобіля позивача, вартість відновлювального ремонту визначено у розмірі 10 557 грн 79 коп (а. с. 93-104).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження Харківського НДІСЕ ім. Бокаріуса від 04 серпня 2014 року № 7860, проведеного станом на 04 серпня 2014 року, розмір матеріальної шкоди з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Zhongxing, державний номерний знак НОМЕР_1, визначено у сумі 21 204 грн 53 коп (а. с. 17-34).

Таким чином, в матеріалах справи наявні два звіти про вартість відновлювального ремонту, розмір яких відрізняється.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «СК «АХА Страхування», заперечуючи проти задоволення позовних вимог, не погоджувалося з розміром матеріальної шкоди, визначеної висновком експертного автотоварознавчого дослідження Харківського НДІСЕ ім. Бокаріуса від 04 серпня 2014 року № 7860, зазначаючи, що різниця у вартості ремонту виникла у зв'язку із проведенням оцінки розміру страхового відшкодування, вказаною експертною установою не на дату ДТП, а станом на 04 серпня 2014 року, а тому у дослідження включено пошкодження, які не відносяться до зазначеної ДТП, та для розрахунку використані запчастини іншого виробника транспортного засобу.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги та встановлюючи фактичний розмір майнової шкоди, врахували висновок експертного дослідження Харківського НДІСЕ ім. Бокаріуса від 04 серпня 2014 року № 7860 виходячи з того, що під час його проведення були детально виявлені ушкодження автомобіля, в тому числі і внутрішні ушкодження та деформації, що були пов'язані з ДТП та відображені у фотокопіях; у зв'язку з тим що ці ушкодження та деформації не були враховані у звіті від 03 грудня 2013 року № 749, останній до уваги не було взято.

Проте колегія суддів касаційного суду не може погодитися з такими висновками судів з огляду на наступне.

Статтями 1 та 5 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов'язковим видом страхування, що здійснюється в Україні (ст. 7 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 цього Закону розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 29 вказаного Закону України передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з п. 32 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» визначено, що для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.

З огляду на викладене колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій відхиляючи звіт від 03 грудня 2013 року та покладаючи в основу рішення експертний висновок від 04 серпня 2014 року, на зазначені вище норми законодавства уваги не звернули, під час перевірки й оцінки вказаного експертного висновку не врахували, що оцінка розміру страхового відшкодування проведена станом на 04 серпня 2014 року, тобто майже через вісім місяців після ДТП, доводи та заперечення ПрАТ «СК «АХА Страхування» щодо невідповідності такого висновку не спростували.

Наведене свідчить про те, що суди на порушення вимог ст. 10 ЦПК України не сприяли всебічному та повному з'ясуванню обставин справи, не встановили обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не надали відповідної правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, повністю не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» задовольнити частково.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області 31 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

Т.О. Писана