Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/6117/14
Справа № 22-ц/778/2959/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кравченко Л.Ю.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

30 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Кочеткової І.В.,

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, який в ході розгляду справи уточнювала, посилаючись на те, що 11 березня 2013 року вона позичила ОСОБА_5 3 000 доларів США зі строком повернення боргу до 11 березня 2004 року, про що остання підписала розписку, текст якої був набраний на комп'ютері. У жовтні 2013 року при проведенні планової операції ОСОБА_5 померла. Спадкоємицями після її смерті є її мати ОСОБА_4 і чоловік ОСОБА_3, які прийняли спадщину - квартиру та автомобіль, а тому повинні сплатити їй борг. Просила стягнути із ОСОБА_4 і ОСОБА_3 борг у сумі по 32 605, 50 грн. з кожного.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 і з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по 32 605,50 грн. з кожного боргу, який залишився від спадкодавця ОСОБА_5 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі про скасування рішення і ухвалення нового про відмову у позові ОСОБА_3 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Апелянт, оспорюючи факт укладання договору позики спадкодавцем, зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано відхилено його клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи, оскільки в експертизі, що покладена в основу судового рішення, наявні окремі порушення науково-методичних рекомендацій, що викликає сумнів в її правильності.

В засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_3 заявив клопотання про залучення до справи спеціаліста-криміналіста і призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, оскільки матеріали справи містять розбіжності і суперечності, які не усунуті судом першої інстанції, а покладений в основу висновок судової почеркознавчої експертизи містить окремі порушення науково-методичних рекомендацій з питань підготовки матеріалів, проведення та оформлення експертного дослідження, які, на думку апелянта, суттєво впливають на достовірність наданого категоричного висновку.

Позивач ОСОБА_2 і відповідач ОСОБА_4 проти заявленого клопотання заперечують, вважають, що зібраних у справі доказів достатньо, наявний в справі висновок судової почеркознавчої експертизи являється повним і достовірним і додаткової перевірки не потребує.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, думку учасників процесу, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

За змістом ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно з вимогами ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи необхідність участі у справі спеціаліста-криміналіста, ОСОБА_3 зазначає про те, що без вказаного спеціаліста неможливо вирішити питань про призначення та проведення експертизи, про дотримання науково-методичних рекомендацій з питань підготовки матеріалів, проведення та оформлення експертного дослідження. Спеціаліст, на думку заявника, правильно відбере та збере вільні зразки підпису, надасть роз'яснення у дослідженні доказів.

Проте, повноваження спеціаліста в цивільному судочинстві визначені ст. 54 ЦПК України, до яких не відноситься вирішення питань про призначення та проведення експертизи, дотримання науково-методичних рекомендацій з питань підготовки матеріалів, проведення та оформлення експертного дослідження, надання роз'яснень стосовно висновку судового експерта, дослідження доказів, тощо.

Відібрання вільних зразків підпису по даній справі неможливий, оскільки позичальник ОСОБА_5, підпис якої оспорюється відповідачем, померла.

Витребування судом письмових документів, які містять підписи ОСОБА_5, не потребує участі спеціаліста. Крім того, сторонами у справі таке клопотання не заявлялося.

Статтею 143 ЦПК України визначено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах», лише після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з'ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо, судом призначається додаткова експертиза.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об'єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Обґрунтовуючи свої вимоги про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, апелянт посилається на рецензію спеціаліста-криміналіста ОСОБА_6 від 17.02.2015 року, виготовлену на замовлення ОСОБА_3

Проте, текст рецензії не свідчить про те, що висновок судового експерта являється неповним або неясним. Як на недоліки судової експертизи рецензент зазначає: 1) не в повній мірі описані ознаки досліджуваного документу;2) на сторінці 6 в розділі «дослідження» не зазначено, які саме розбіжні ознаки встановлено» (а.с. 93-95).

Вказані в рецензії недоліки являються несуттєвими.

Висновок судової почеркознавчої експертизи не викликає жодного сумніву стосовно предмету дослідження - наявної в матеріалах справи боргової розписки від 11.03.2013 року. Перелічені в дослідницькій частині експертизи ознаки підпису, що співпадають, являються стійкими, суттєвими та утворюють індивідуальну сукупність, достатню для висновку про те, що підпис в розписці виконаний ОСОБА_5 Наявність деяких розбіжних ознак мало характерна, нестійка та є наслідком природної варіаційності, притаманної підпису ОСОБА_5 та знаходиться в її межах, на характер категорично позитивного висновку не впливає (а.с.68-71).

Зважаючи на те, що висновок судової почеркознавчої експертизи чітко викладений, має визначений, конкретний характер, а висновок спеціаліста-криміналіста від 01.09.2014 року ґрунтується на припущеннях, передбачених ст.ст.54, 150 ЦПК України підстав для залучення до участі у справі спеціаліста і призначення повторної судової почеркознавчої експертизи не вбачається.

Керуючись ст. ст.54, 150, 303 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання ОСОБА_3 про залучення до участі у справі спеціаліста-криміналіста і призначення повторної судової почеркознавчої експертизи відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: