У х в а л а

іменем україни

29 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої - ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про зміну черговості спадкування, визнання права власності на частку спадкового майна, за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Львівської області від 6 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну черговості спадкування, визнання права власності на частку спадкового майна.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2013 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.

Надано ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право на спадкування як спадкоємцям першої черги після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами по ј частині на кожного після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 745 грн 05 коп.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 6 листопада 2014 року рішення Сколівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять рішення апеляційного суду Львівської області від 6 листопада 2014 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення Сколівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2013 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що позивачами не доведено та не надано належних доказів на підтвердження того, що спадкодавець ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги.

Також апеляційний суд вважав, що позивачами не надано й доказів, на підставі яких можна прийти до висновку щодо проживання позивачів і ОСОБА_6 однією сім'єю, зокрема про спільність бюджету, спільне ведення господарства тощо. При цьому суд правильно зазначав про те, що матеріальна допомога

ОСОБА_6, поточні ремонти та обслуговування його власності, як і оплата комунальних послуг не може свідчити про їх сімейні відносини, оскільки це є платою власнику за проживання.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 6 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийСудді:В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук