АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6913/2015 Головуючий у першій інстанції - Чередніченко Н.П.
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Крижанівської Г.В., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

за участю:

представника позивача Пистогової С.В.,

представника відповідача ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 березня 2015 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири нікчемним,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.03.2015 частково задоволено заяву уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної М.А. про вжиття заходів забезпечення позову. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві. В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати. Вважає, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено обставин, з якими суд першої інстанції пов'язував необхідність вжиття заходів забезпечення позову та відповідні посилання чи обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала за її безпідставністю і необґрунтованістю та просила ухвалу суду залишити без змін, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2015 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4про визнання договору купівлі-продажу квартири нікчемним.

Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної М.А. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту квартиру АДРЕСА_1; накладення заборони державним реєстраторам відділів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві вчиняти будь-які дії, в тому числі, проводити державну реєстрацію права власності щодо об'єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

Частково задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Крім того, ч. 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами виник спір про визнання договору купівлі-продажу квартири нікчемним.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову представник позивача вказував, що відповідач намагається продати квартиру, власність якої оспорюється і не забезпечення позову у вказаний спосіб, може призвести до неможливості виконання рішення суду.

Таким чином, вивчивши матеріали справи в їх сукупності та проаналізувавши відповідні норми процесуального права, суд першої інстанції цілком правомірно дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки на їх підтвердження до суду не було надано належних та допустимих доказів.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду, на момент постановлення оскаржуваної ухвали, не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленої ухвали не впливають.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог процесуального закону, а тому підстави для її скасування судом апеляційної інстанції відсутні.

Разом з цим, слід зазначити, що у випадку наявності відповідних підстав, особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, має право звернутись до суду з заявою про їх скасування, у відповідності з вимогами ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України, підставами для відхилення скарги на ухвалу суду першої інстанції і залишення ухвали без змін є постановлення судом першої інстанції ухвали з додержанням вимог закону.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312 п.1, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 березня 2015 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді