Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1039/15-ц

номер провадження 2/695/648/15

28 серпня 2015 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Матвієнко М.В.,

при секретарі Біленко Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша справу за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Золотоніського відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк», правонаступником якого є ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 21клд, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 163 000,00 грн. терміном погашення до 25.03.2009 р. зі сплатою 18 % річних.

20.12.2006р. нотаріусом за ініціативою позичальника ОСОБА_1 був вчинений виконавчий напис на заставне майно, а саме сіль господарську техніку, що належала ФГ «Родина» с. Синьооківка Золотоніського р-ну, Черкаської області, що була заставлена ним, як майновим поручителем за ОСОБА_1 на загальну суму 154 994 грн.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.06.2007р., яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду від 10.08.2007р., було відмовлено в частині задоволення позову прокурора в інтересах держави, в особі Золотоніського відділення № НОМЕР_1 «Державний ощадний банк України» про стягнення боргу із ОСОБА_1 в сумі 154 994 грн. Із вищенаведених судових рішень вбачається, що підставою для відмови стягнення заборгованості за кредитним договором від 31.03.2006р., був виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу ОСОБА_2 від 20.12.20016р., який був переданий на виконання та по якому 11.01.2007р. відкрито виконавче провадження на заставне майно. Зазначений виконавчий напис залишився невиконаним із причин, що не залежали від волі, дій чи бездіяльності відповідача ОСОБА_1

24.03.2015р. позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 21клр від 31.03.2006р. в сумі 219 490,07 грн. з яких: прострочена заборгованість в сумі 148 165,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими та не сплаченими відсотками за період з 01.10.2006р. по 30.11.2006р. в сумі 4 457,13 грн., інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості за період з 12.03.2012р. по 12.03.2015р. в сумі 53 433,01 грн., 3% від прострочених сум заборгованості за період з 12.03.2012р. по 12.03.2015р. в сумі 13 434,93 грн.

В судовому засіданні представник позивача за дорученням ОСОБА_3 наполягав на задоволенні позову, обґрунтовував свої вимоги тим, що виконавчий напис нотаріуса від 20.12.2006р. про звернення стягнення на заставне майно ФГ «Родина» не був виконаний так як члени фермерського господарства не віддали це майно, а тому фактично заборгованість за кредитним договором від 31.01.2006р. ОСОБА_1 є не погашеною на даний час. Представник позивача також посилається на п. 17 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», обґрунтовуючи тим, що за відсутності реального виконання боржником свого зобовязання за виконавчим написом нотаріуса, не припинило договірних правовідносин сторін та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора на отримання процентів за користування кредитом. При цьому він вважає, що строк позовної давності у позивача не збіг, оскільки цей строк він вираховує із моменту прийняття вищевказаної постанови від 30.03.2012р. та просить суд задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали та свої заперечення обґрунтовують тим, що предметом судового розгляду був аналогічний позов, заявлений прокурором в інтересах держави в особі Золотоніського відділення № НОМЕР_1 «Державний ощадний банк України» у 2007р. та рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 12.06.2007р., яке набрало законної сили, було відмовлено у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором від 31.01.2006р. Крім того, вони також посилаються на сплив строків позовної давності та просять відмовити у задоволенні позову. Сторона відповідача також вважає, що Постанова Пленуму ВССУ від 30.03.2012р., на яку посилається позивач, не може бути застосована до правовідносин, строк позовної давності в яких збіг до прийняття цієї постанови.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи сторін, вважає що позов до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Із договору не відновлювальної кредитної лінії №21клд від 31.03.2006р. вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 позивачем надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії окремими частинами з остаточним терміном погашення не пізніше 25.03.2009р. сума ліміту 163 000 грн.

Як встановлено в судовому засіданні, про що не заперечував представник позивача, відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача із пропозицією про звернення стягнення на заставне майно ФГ «Родина», для цілей якого ним був взятий кредит та був вчинений приватним нотаріусом Золотоніської районного нотаріального округу ОСОБА_2 20.12.2006р. виконавчий напис на заставне майно - сільськогосподарську техніку на суму 154 994 грн. За виконавчим написом від 20.12.2006р. ДВС було відкрито виконавче провадження 11.01.2007р., на той час на суму заставленого майна, яка була значно більшою ніж борг позивача. Як слідує із пояснень представника позивача звернення стягнення на заставлене майно ФГ «Родина» реально виконано не було із-за вчинення перешкод членів фермерського господарства.

Згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.06.2007р. у задоволенні позову прокурора в інтересах позивача про стягнення боргу із відповідача ОСОБА_1 в сумі 163 000 грн. відмовлено. Вищевказаний позов був заявлений до закінчення строку дії кредитного договору від 31.01.2006р., термін якого закінчується 25.03.2009р. На думку суду, загальний строк позовної давності, передбачений ст. 256 ЦК України, сплив 25.03.2012р.

Суд вважає, що саме до цієї дати у позивача була можливість на звернення до суду за захистом порушеного права, внаслідок неможливості реального звернення стягнення на предмет застави за виконавчим написом нотаріуса із наданням належних доказів щодо невиконання виконавчого напису ДВС внаслідок обєктивних обставин, що цьому передували чи відсутності в наявності зазначеного майна.

Відповідно до ч.3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу у задоволенні позову необхідно відмовити внаслідок спливу строку позовної давності

Керуючись ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити внаслідок спливу строку позовної давності.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Суддя М. В. Матвієнко

Повний текст рішення виготовлено 02.09.2015р.