У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2015 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» (далі - ТОВ «Станіславська теплоенергетична компанія») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2015 року апеляційну скаргу ТОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» задоволено, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» заборгованість по сплаті за надану послугу з централізованого опалення у розмірі 5 600 грн 34 коп. за період з серпня 2012 року по жовтень 2014 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, дійшовши обґрунтованого висновку про те, що відповідач самовільно відключився від мережі централізованого теплопостачання, тобто без дотримання встановленого чинним законодавством порядку, а складений акт про відключення квартири, власником якої є ОСОБА_2, не відповідає вимогам Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, оскільки не затверджений міжвідомчою комісією, у зв'язку з чим ОСОБА_2 не звільняється від сплати заборгованості, що утворилася.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2015 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур