РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/11305/14-ц

Пров. №2/668/24/15

27.01.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Корецького Д.Б.,

при секретарі Кур'яніновій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Херсонська міська психоневрологічна поліклініка, Суворовський РВ УМВС України в Херсонській області, міський відділ ДРАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області про визнання шлюбу недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що його сестра ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 одружилась із громадянином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та після реєстрації шлюбу 12.04.2013 року, змінила прізвище на «ОСОБА_4».

ІНФОРМАЦІЯ_3, сестра ОСОБА_5 померла, причина смерті є розчавлення голови через падіння з балкону.

Відповідно до довідки виданої ВКК Херсонської міської психоневрологічної поліклініки від 10.02.2014 року, ОСОБА_4 перебувала на обліку із хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії.

Також зазначає, що про психічну хворобу сестри йому стало відомо весною 2011 року, коли їй стало погано на вулиці і вона була поміщена до комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня». З того часу вона вела себе неадекватно та проходила лікування.

В той же час сестра познайомилась із своїм майбутнім чоловіком, ОСОБА_3.

Як зазначає позивач, стосунки між сестрою та ОСОБА_3 склались не добрі, постійно виникали сварки та бійки, про що викликалась міліція. Також ОСОБА_3 почав забороняти їй спілкуватись із родичами та іншими знайомими.

Отже, позивач вважає, що хвороба, спосіб життя в шлюбі та обставини за яких загинула сестра, дають йому підстави стверджувати, що в момент реєстрації шлюбу сестра ОСОБА_5 страждала тяжким психічним розладом в результаті чого не усвідомлювала сповна своїх дій і не могла керувати ними.

З огляду на наведене просить суд визнати недійсним шлюб укладений між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м. Гола Пристань, Херсонської області і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем села Обланка, Бобринецького району, Кіровоградської області, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 12.04.2013 року.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні адвокат відповідача - Токаленко В.М. заперечила проти задоволення позовних вимог, просила суд відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи: Херсонської міської психоневрологічної поліклініки в судове засідання не з'явився.

Представник третьої особи: Суворовського РВ УМВС України в Херсонській області в судове засідання не з'явився, одночасно на адресу суду надійшла заява про

Представник третьої особи: міського відділу ДРАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не зявився

Суд заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши, матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 12 квітня 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб, зареєстрований 12 квітня 2013 року, міським відділом ДРАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №187, про свідчить свідоцтво про шлюб.

Після укладення шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_4.

Також у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян 12.04.2013 року за №0 зазначено, що від направлення на медичне обстеження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились, про що сторони поставили свої підписи.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом РАЦС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 13 лютого 2014 року, актовий запис №81, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до довідки виданою 11.02.2014 року судовим медичним експертом про причину смерті, ОСОБА_5 померла від розчавлення голови.

В своєму позові та поясненнях позивач та його представник пов'язують причину смерті з стійким психічним захворюванням померлої та стверджують, що при укладенні з відповідачем шлюбу та перебуваючи у шлюбних відносинах померла не розуміла своїх дій.

В ході розгляду справи, для повного та всебічного з'ясування обставин, які потребують спеціальних знань в області судової психіатрії та медицини, за заявою представника позивача - ОСОБА_2, судом, відповідно до ухвали суду, 20.11.2014 року, була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза, на вирішення якої судом були поставлені питання: чи хворіла на психічне захворювання ОСОБА_5 на час укладення шлюбу? Якщо так, та яким психічним захворюванням?; чи усвідомлювала сповна ОСОБА_5 значення своїх дій при укладанні шлюбу?; чи могла керувати своїми діями ОСОБА_5 при укладенні шлюбу?.

До початку призначення судом вказаної експертизи, в присутності спеціаліста Рудіч В.М., були допитані в якості свідків: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, пояснення яких відображено у висновку експертизи та матеріалах справи.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, №610 від 11.12.2014 року, ОСОБА_5 в продовж укладення шлюбу 12.04.2013 року хворіла хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії з приступообразно-прогрєдієнтною течією.

При укладенні шлюбу 12.04.2013 року - ОСОБА_5 знаходилась в стані ремісії вказаного захворювання, в цей період в неї не було психічних розладів та слабомислення.

При укладанні шлюбу 12.04.2013 року ОСОБА_5 могла в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Також судом встановлено, що рішень, якими визнано за життя ОСОБА_5 недієздатною, або обмежено дієздатною не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. 3. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 29 СК України орган державної реєстрації актів цивільного стану зобов'язаний ознайомити наречених з їхніми правами та обов'язками як майбутніх подружжя і батьків та попередити про відповідальність за приховання перешкод до реєстрації шлюбу.

Відповідно до ст. 30 СК України 1 наречені зобов'язані повідомити один одного про стан свого здоров'я.2. Держава забезпечує створення умов для медичного обстеження наречених.3. Порядок здійснення медичного обстеження наречених встановлює Кабінет Міністрів України. 4. Результати медичного обстеження є таємницею і повідомляються лише нареченим. 5. Приховування відомостей про стан здоров'я одним з наречених, наслідком чого може стати (стало) порушення фізичного або психічного здоров'я іншого нареченого чи їхніх нащадків, може бути підставою для визнання шлюбу недійсним.

Як роз'яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з СК шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС; позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст. 39 СК), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою; особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов'язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК). Таким чином, вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Наявність рішення суду про розірвання шлюбу є перешкодою для визнання цього шлюбу недійсним».

За теоретичним визначенням шлюб - це добровільний сімейний союз (спільність) жінки та чоловіка, спрямований на створення сім'ї, зареєстрований у встановленому порядку з дотриманням вимог закону, і такий, що породжує у них особисті та майнові права й обов'язки подружжя.

Відповідно до ст.40 СК України - шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім'ю.

Саттею 41 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований:

1) між усиновлювачем та усиновленою ним дитиною з порушенням вимог, встановлених частиною п'ятою статті 26 цього Кодексу;2) між двоюрідними братом та сестрою; між тіткою, дядьком та племінником, племінницею; 3) з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків; 4) з особою, яка не досягла шлюбного віку і якій не було надано права на шлюб.

При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що шлюб зареєстровано за взаємним волевиявленням сторін, доказів примусу при реєстрації шлюбу, його фіктивності, відсутності намірів у ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не створювати сім'ю, позивачем та його представником не надано, при укладанні шлюбу 12.04.2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розуміли свої дії та могли керувати ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки шлюб може бути визнаний недійсним лише з підстав із наслідками, передбаченими законом. Судом не встановлена наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання шлюбу недійсним і настання певних юридичних наслідків.

Керуючись ст.ст. 3,ч.1,ст.21, ст.ст.27, 28, 29, 30, 33, 40, 41, 42 СК України, ст.ст. 12, 15, 17, 18 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 про визнання недійсним шлюб укладений між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м. Гола Пристань, Херсонської області і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем села Обланка, Бобринецького району, Кіровоградської області, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 12.04.2013 року - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяКорецький Д. Б.