У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, треті особи: Орган опіки та піклування Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, про визначення місця проживання дитини, про зобов'язання надати письмову згоду на зняття дитини з реєстрації та про зобов'язання зняття дитини з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 05 липня 2008 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 Подружжя проживало в належній йому на праві власності квартирі АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька - ОСОБА_5, яка з 25 травня 2009 року була зареєстрована в указаній квартирі. Рішенням суду від 16 серпня 2011 року їх шлюб було розірвано, після чого колишня дружина разом з донькою переїхала жити до іншої квартири по АДРЕСА_2.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання та матеріального положення ОСОБА_2 має постійне місце реєстрації в квартирі по АДРЕСА_2, а донька ОСОБА_5 - проживає в ній без реєстрації, будучі до теперішнього часу зареєстрованою за колишнім місцем проживання.

У зв'язку з поважними причинами 29 серпня 2013 року його було знято з реєстрації з квартири АДРЕСА_1 та зареєстровано за адресою - АДРЕСА_3.

Оскільки колишня дружина відмовляється надати письмову згоду про зняття доньки з одного місця реєстрації - АДРЕСА_1 в інше - АДРЕСА_3, що в ніякому разі не порушує права дитини, позивач просив суд визнати його доньку ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, визначити її місце проживання разом з матір'ю ОСОБА_2 за адресою - АДРЕСА_2, зобов'язати ОСОБА_2 надати письмову згоду на зняття з реєстрації доньки ОСОБА_5 за адресою - АДРЕСА_1, зобов'язати Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (Петропавлівський районний сектор) зняти її з реєстраційного обліку за цією адресою.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2014 року визнано ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_1, визначене місце реєстрації (прописки) малолітньої ОСОБА_5 за місцем проживання та реєстрації її батька - ОСОБА_1 по АДРЕСА_3. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, про визначення місця реєстрації дитини за місцем проживання та реєстрації її батька скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог у вказаній частині. В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення апеляційного суду, із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування рішення апеляційного суду відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що формальна прописка (реєстрація) ОСОБА_5 в указаній вище квартирі порушує права позивача, який має намір розпорядитися своїм житлом на власний розсуд.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, про визначення місця реєстрації дитини за місцем проживання та реєстрації її батька та відмовляючи у задоволенні позову у вказаній частині, апеляційний суд виходив з того, що згідно витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Петропавлівської райдержадміністрації № 12 від 11 жовтня 2013 року заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на зняття з реєстрації малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не задоволено, а згідно витягу з протоколу № 13 від 14 листопада 2013 року засідання цієї ж комісії зазначене питання ОСОБА_1 щодо місця реєстрації його малолітньої доньки перенесено на наступне засідання комісії, тобто зазначена вище комісія фактично не дала позивачу дозволу на зняття з реєстрації його малолітньої доньки.

Крім того, судом вірно зазначено, що з урахуванням розірвання шлюбу між подружжям та у зв'язку із вибуттям їх зі спірного приміщення на інші місця проживання відсутність в цьому житловому приміщенні їх доньки, яка в силу свого малолітнього віку потребує постійного догляду зі сторони батьків, слід вважати поважною, а визначаючи її місце реєстрації (прописки) за місцем проживання та реєстрації її батька по АДРЕСА_3 в порушення положень ст. 11 ЦПК України суд першої інстанції вийшов за межі позову ОСОБА_1, який таких вимог не заявляв.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки апеляційним судом не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова

Т.Л. Ізмайлова М.І. Наумчук