У х в а л а

іменем україни

22 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К.,Коротуна В.М.,Ступак О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_4, про визнання договору поруки припиненим, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 26 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, обґрунтовуючи вимоги тим, що 23 червня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 14 795 доларів США зі сплатою 12,5 % річних строком до 21 червня 2013 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки. У зв'язку з неналежним невиконанням зобов'язань станом на 18 грудня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 16 021 доларів 46 центів США, що еквівалентно 128 059 грн 53 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 8 600 доларів США, що еквівалентно 68 739 грн 80 коп., заборгованості за процентами - 7 421 доларів 46 центів США, що еквівалентно 59 319 грн 73 коп., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 9 392 грн 09 коп. та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 7 125 грн 28 коп. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути на його користь солідарно з відповідачів кредитну заборгованість у розмірі 16 021 доларів 46 центів США та пеню - 16 517 грн 37 коп.

У лютому 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила визнати припиненим договір поруки від 23 червня 2006 року № 0/0, посилаючись на те, що банк пропустив шестимісячний строк звернення із вимогою про виконання зобов'язання, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 травня 2014 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 021 доларів 46 центів США, що станом на 18 грудня 2013 року еквівалентно 128 059 грн 53 коп., та пеню у розмірі 16 517 грн 37 коп., а всього - 144 576 грн 90 коп. У зустрічному позові ОСОБА_5 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат..

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 26 травня 2015 року рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 травня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитом у загальному розмірі 144 576 грн 90 коп. та стягнення судових витрат скасовано. Позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 23 червня 2006 року № 0 у розмірі 15 834 доларів 82 центи США, що еквівалентно 329 947 грн 81 коп., та пеню у розмірі 16 517 грн 37 коп. У задоволенні решти позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено. Рішення суду в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_5 залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови в задоволенні відмови в задоволенні в зустрічному позові та в частині задоволення вимог позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Судові рішення в частині позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 не оскаржуються, тому в цій частині в порядку ст. 355 ЦПК України в цій частині не переглядаються.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги висновків суду не спростовують.

Так, відмовляючи в позові ОСОБА_5 до ПАТ «УкрСиббанк» суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що підстави для припинення поруки, відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843629/ed_2015_02_12/pravo1/T030435.html?pravo=1>, відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позову ПАТ «УкрСиббанк», суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано виходив з наявності передбачених ст. ст. 526, 527, 553, 554, 1054 ЦК України підстав для стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з невиконанням ними належним чином умов кредитного договору та договору поруки.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів, викладених в оскаржуваних рішеннях, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції та висновків рішення суду першої інстанції у нескасованій апеляційним судом його частині та рішення суду апеляційної інстанції не спростовують.

Оскільки зі змісту касаційної скарги не вбачається неправильного застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 травня 2014 року в нескасованій його частині та рішення апеляційного суду Донецької області від 26 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. ПаріноваВ.М. КоротунО.В. Ступак