Малиновський районний суд м.Одеси
№ 2-2890/2010 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 р. Малиновський райсуд м.Одеси в складі: головуючого судді Савинської І.О.

при секретарі Гриценко А.С.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 820 грн., посилаючись на те, що 21.07.2009р., о 10 годині, на подвір'ї будинку 11 по вул.Колоничній в м.Одесі, позивачці спричинені тілесні пошкодження та шкода здоров'ю, внаслідок укусу собаки «Бонефацій» породи «Московська сторожева», фактичним господарем якої є відповідачка, яка без належного нагляду виустила собаку без повідка та намордника.

Також, позивачка просить стягнути з відповідачки: 1000 грн. - за юридичну допомогу; 58 грн. - сплачене держмито; 15 грн. - витрати на ІТЗ суду.

Крім того, позивачка просить стягнути з відповідачки 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що з вини відповідачки їй були завдані великі моральні та фізичні страждання, вона отримала стрес, був порушений її нормальний життєвий устрій.

Представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачка та її представник - ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що відповідачка не є власником вказаної собаки, позивачка отримала ушкодження здоров'ю внаслідок власної грубої необережності, Крім того, дійсним власником собаки є колишній чоловік відповідачки ОСОБА_5, який періодично залишає собаку у ОСОБА_6

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали даної справи та оглянувши матеріали адміністративної справи Малиновського райсуду м.Одесі №3-6938/2009 p., суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, 21.07.2009р. о 10 годині, ОСОБА_2 намагалась через огорожу подзвонити в дзвінок квартири АДРЕСА_1, де на подвір'ї знаходилася собака «Бонефацій» породи «Московська сторожева», яка укусила позивачку за ліву кість руки.

Відповідно до акту судово-медичного дослідження №3490 від 28.07.2009 р. у ОСОБА_2 наблюдались укушені рани 3 та 4 пальців лівої кісті. Зазначені пошкодження спричинені діями зубів, якими могли бути зуби тварини, можливо 21.07.2009 p., та привели до розладу здоровяв строком

і

більш ніж 3 неділі, відносяться до пошкодженням середньої ступеню тяжкості.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 JT.B. пояснила, що вона є сусідкою сторін. Вранці 21.07.2009р. вона бачила, як позивачка намагалась подзвонити до ОСОБА_3, просунувши руку через щілину в воротах двору відповідачки, коли її без попереджального лаю вкусила собака, яка мабуть знаходилася під воротами подвір'я. Після укусу рука у позивачки була у крові. Кому конкретно належить собака свідок не знає, але коли приходила до сусідів у гості, бачила собаку у дворі будинку відповідачки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він працює дільничним. Позивачка зверталася до нього із заявою, що її вкусив собака, який утримується та живе у квартирі відповідачки, але без прив'язі вигулюється у закритому дворі

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є сусідом сторін, бачив як 21.07.2009р. позивачку вкусив собака, який знаходився у дворі відповідачки. Після укусу позивачку відвезли до лікарні, де зробили рентгенівський знімок, призначили уколи, які він робив позивачці. Про те, що собака давно знаходиться у відповідачки знає зі слів сусідів, оскільки сусідом є недавно, раніше собаку у дворі він не бачив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона є сусідкою відповідачки та їх квартири знаходяться у одному дворі, та знає, що власником собаки є колишній чоловік відповідачки ОСОБА_5, який раніше мешкав з відповідачкою, а після того, як вони розійшлися, залишається з нею у нормальних, дружніх стосунках, періодично залишає собаку у відповідачки, має свої ключі від воріт двору, відвідує собаку та кішку, годує їх. Двір є закритим, коли собака знаходиться у дворі, вона лає та попереджає про сторонніх людей, мешканці двору вдячні за таку собаку, оскільки до цього часу вона нікого не чіпала, випадок з позивачкою був першим. Після пригоди мешканці двору переставили дзвоники в квартири за межі воріт, та власник собаки ОСОБА_5 встановив напис, що в дворі є зла собака.

Як вбачається з реєстраційного посвідчення на тварину, фактичним господарем та власником зазначеної собаки є ОСОБА_5 (адміністративна справа Малиновського райсуду м.Одеси №3-6938/2009 p.).

Відповідно до постанови судді Малиновського райсуду М.Одеси Гуревського В.К. від 07.09.2009 р. ОСОБА_3 була визнання винною у скоєнні правопорушення, передбаченного ч.2 ст.154 КУпАП за порушення 28.07.2009 р. правил тримання собак.

ОСОБА_3 обвинувачувалась в тому, що 21.07.2009 р. її собака «Бонефацій» наніс тілесні ушкодження ОСОБА_2

07.10.2009 р. постановою апеляційного суду Одеської області вищезазначена постанова була скасована, провадження по справі закрито з підстав відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ч.ч.І та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному,

об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Ст.57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як вбачається із положень ч.ч.3,4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Адміністративну справу у відношені відповідачки за порушення правил тримання собак компетентним органом було закрито з реабілітуючих підстав.

Тобто, у відношені неї не можуть бути застовані цивільно-правові наслідки, передбачені ст.ст.22,23,1166,1167 ЦК України про відшкодування майнової та немайнової шкоди.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60-61,208-209, 212-215,218 ЦПК України, ст.ст.22-23,1166-1167,1187 ЦК України, Правилами утримання тварин у м.Одесі, суд,

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі у строк 10 днів заяви про апеляційне оскарження рішення суду та подальшої подачі у строк 20 днів апеляційної скарги, або у порядку ч.4 ст.2 95 ЦПК України.