УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Мостової Г.І.,Наумчука М.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_6 про перегляд рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20 грудня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9 про стягнення боргу, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 30 квітня 2014 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 22 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі генеральної кредитної угоди від 22 березня 2006 року № 014/02-07/4-9241 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_8 було укладено три кредитні договори: № 014/02-07/4-9532 від 18 жовтня 2007 року, № 014/02-07/1-2-183 від 23 квітня 2008 року, № 014/02-07/1-2-404 від 03 листопада 2008 року, за умовами яких банк надав останньому у користування кошти, а позичальник зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування ним згідно графіка.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами між банком та ОСОБА_6 були укладені договори поруки № 1 від 18 жовтня 2007 року, № 12/03-14/1-2-15 від 13 липня 2009 року і № 12/03-14/1-2-10 від 25 лютого 2009 року. Також був укладений договір поруки № 12/03-14/1-2-15 від 13 липня 2009 року з ОСОБА_9 Відповідно до умов зазначених договорів боржник і поручителі відповідають за виконання умов кредитного договору як солідарні боржники. Позичальник порушив умови договорів кредиту і допустив заборгованість, з огляду на що банк просив достроково стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 заборгованість у сумі 197 823,73 грн за кредитним договором від 18 жовтня 2007 року і 19 922,07 доларів США, що еквівалентно 159 236,10 грн за кредитним договором від 23 квітня 2008 року; з ОСОБА_8, ОСОБА_6 і ОСОБА_9 у сумі 298 499,68 грн за кредитним договором від 03 листопада 2008 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20 грудня 2012 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на користь Хмельницької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/02-07/4-9532 від 18 жовтня 2007 року у розмірі 197 823,73 грн; за кредитним договором № 014/02-07/1-2-183 від 23 квітня 2008 року у розмірі 19 910,34 долара США, що еквівалентно 159 143,10 грн; за кредитним договором № 014/02-07/1-2-404 від 03 листопада 2008 року стягнуто солідарно з ОСОБА_8, ОСОБА_6 і ОСОБА_9 заборгованість у розмірі 292 356,55 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 20 березня 2013 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_9 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у позові ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_9 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2013 року рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 20 березня 2013 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 29 січня 2014 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2013 року.

У грудні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення суду першої інстанції у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26 вересня 2013 року у справі за її позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» визнано припиненими договори поруки № 1 від 18 жовтня 2007 року, № 12/03-14/1-2-15 від 13 липня 2009 року, № 12/03-14/1-2-10 від 25 лютого 2009 року, що є істотною обставиною для справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка не могла бути відома їй на час розгляду справи судом першої інстанції. Хоча ці обставини об'єктивно існували на момент ухвалення рішення суду від 20 грудня 2012 року, проте вони були встановлені пізніше рішенням суду від 26 вересня 2013 року та ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 09 грудня 2013 року. В силу ст. 361 ЦПК України встановлені судовим рішенням обставини є нововиявленими.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30 квітня 2014 року заяву про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20 грудня 2012 року у частині позовних вимог до ОСОБА_8 та ОСОБА_6 скасовано. Позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 заборгованість за кредитним договором № 014/02-07/4-9532 від 18 жовтня 2007 року, яка складається із заборгованості по тілу кредиту у сумі 169 333,23 грн, прострочених відсотків по кредиту 25 858,35 грн, заборгованості по нарахованих відсотках 416,39 грн, пені за несвоєчасне погашення кредиту 2 215,76 грн, а всього 197 823,73 грн. Стягнуто з ОСОБА_8 заборгованість за кредитним договором № 014/02-07/1-2-183 від 23 квітня 2008 року по тілу кредиту у сумі 17 770,50 доларів США, що еквівалентно 202 611,79 грн, заборгованість по нарахованих відсотках 2 139,84 доларів США, що еквівалентно 24 397,56 грн, а всього 19 910,34 доларів США, що еквівалентно 227 009,35 грн та пеню у сумі 93,76 грн. Стягнуто з ОСОБА_8 заборгованість за кредитним договором № 014/02-07/1-2-404 від 03 листопада 2008 року по тілу кредиту у сумі 240 243,38 грн, заборгованість по прострочених відсотках 52 113,17 грн, а всього 292 356,55 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У позові до ОСОБА_6 відмовлено у повному обсязі.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 22 вересня 2014 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитними договорами: № 014/02-07/4-9532 від 18 жовтня 2007 року у сумі 197 823,73 грн, у тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 169 333,23 грн, прострочені відсотки по кредиту - 25 858,35 грн, нараховані відсотки - 416,39 грн, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 2 215,76 грн; № 014/02-07/1-2-183 від 23 квітня 2008 року у сумі 19 910,34 доларів США, що еквівалентно 268 584,51 грн, у тому числі: по тілу кредиту - 17 770,50 доларів США, що еквівалентно 239 718,71 грн, по нарахованих відсотках - 2 139,84 доларів США, що еквівалентно 28 865,80 грн; № 014/02-07/1-2-404 від 03 листопада 2008 року у сумі 296 314,42 грн, у тому числі: по тілу кредиту - 240 243,38 грн, по прострочених відсотках - 52 113,17 грн, пеня - 3 957,87 грн. В решті вимог відмовлено.

У позові ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитними договорами відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування судових рішень судів попередніх інстанцій, із ухваленням нового рішення, яким залишити заяву ОСОБА_6 про перегляд рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20 грудня 2012 року без задоволення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву про перегляд та скасовуючи судове рішення, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 361 ЦПК України та виходив з того, що рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26 вересня 2013 року, яким припинено поруку, є нововиявленою обставиною.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що обставини припинення поруки не є нововиявленими в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, однак суд дійшов висновку про наявність підстав для перегляду судового рішення в апеляційному порядку на загальних підставах.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитися не можна.

Перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами має здійснюватись із дотриманням вимог статей ст. ст. 361-365 ЦПК України, які визначають підстави і порядок перегляду, коло суб'єктів звернення із заявою про перегляд судових рішень, об'єкти перегляду та компетенцію судів, які здійснюють такий перегляд.

Відповідно до ст. 365 ЦПК України розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому ЦПК України для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.

Апеляційний суд відповідно до наданих йому ст. 307 ЦПК України повноважень має право постановити ухвалу про скасування ухвали суду першої інстанції про залишення заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами без задоволення, постановленої з порушенням норм процесуального права, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, до повноважень якого законом віднесено вирішення цього питання (п. 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року).

Оскільки, повноважень скасовувати рішення і ухвалювати нове рішення за відсутності нововиявлених обставин апеляційний суд не має, колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції допущено порушення порядку вирішення вказаного питання.

Разом з тим, не може залишатися в силі рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п. 6 указаної постанови при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст. ст. 362, 364 ЦПК України.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, відсутні, а процесуальні недоліки розгляду справи не можуть вважатися нововиявленими обставинами. Такі обставини можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що обставини, на які заявник посилається, як на нововиявлені, могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, а отже не є нововиявленими в розумінні ст. 361 ЦПК України.

За таких обставин, судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а питання щодо розгляду заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20 грудня 2012 року направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 30 квітня 2014 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 22 вересня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук