У х в а л а

3 вересня 2015 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 26 березня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Старостіна Наталія Сергіївна, про визнання права власності на Ѕ частину квартири, визнання частково недійсним реєстраційного посвідчення, визнання недійсним договору дарування,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судового рішення з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах (пункт 1 частини першої статті 355 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та четвертої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. Питання про поновлення строку вирішується колегією суддів під час вирішення питання допуску справи до провадження.

Ухвала, яка надана заявницею як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, постановлена судом касаційної інстанції 17 липня 2009 року. Ухвала суду касаційної інстанції, про перегляд якої подано заяву, постановлена 15 квітня 2015 року. Із заявою про перегляд судового рішення ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України згідно із штампом на конверті 17 серпня 2015 року.

Таким чином, заява про перегляд судового рішення подана ОСОБА_1 після спливу трьох місяців з дня його ухвалення, відповідні судові рішення, на які здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, ухвалені раніше, тому строк для подання заяви про перегляд судового рішення, встановлений статтею 356 ЦПК України, пропущено.

Клопотання про поновлення процесуального строку для подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_1 не заявлено.

Відповідно до частини другої статті 72 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись частиною другою статті 72 та статтею 356 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 26 березня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема