Ухвала

іменем україни

22 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Юровської Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_4, треті особи: публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи», про визнання недійсними оцінки заставного майна, результатів прилюдних торгів, протоколу про проведення прилюдних торгів, акта державного виконавця про проведення прилюдних торгів, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 06 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» (далі - ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція»), ОСОБА_4 про визнання недійсними оцінки заставного майна, результатів прилюдних торгів, протоколу про проведення прилюдних торгів, акта державного виконавця про проведення прилюдних торгів.

Позивачка посилалась на те, що належна їй квартира АДРЕСА_1 реалізована на прилюдних торгах в рамках зведеного виконавчого провадження № 38542886, що перебуває на виконанні у ВДВС Лубенського МРУЮ.

Вважала, що процедура продажу відбулася з низкою порушень, зокрема, щодо її неповідомлення про результати оцінки та сам факт проведення торгів, а тому просила визнати недійсними оцінку майна від 12 липня 2013 року № 960, результати публічних торгів, протокол проведених прилюдних торгів № 22/176/13/1-1 від 11 жовтня 2013 року, акт зведеного виконавчого провадження № 38542886 державного виконавця про проведені прилюдні торги від 22 жовтня 2013 року.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано недійсними результати публічних торгів, проведених 11 жовтня 2013 року щодо реалізації квартири АДРЕСА_1.

Визнано недійсним протокол ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» про проведення прилюдних торгів від 11 жовтня 2013 року № 22/176/13/І-1.

Визнано недійсним акт державного виконавця ВДВС Лубенського міськрайонного управління юстиції від 22 жовтня 2013 року № 38542886 про проведення прилюдних і торів.

У решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 06 травня 2014 року рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що на виконанні у ВДВС Лубенського МРУЮ перебувало зведене виконавче провадження від 17 червня 2013 року № 38542886, про стягнення з ОСОБА_3 на користь юридичних осіб та держави боргу на загальну суму 173 471 грн 86 коп.

19 червня 2013 року державним виконавцем проведено опис та арешт належної позивачці на праві власності квартири № 42, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно зі звітом про оцінку майна від 14 липня 2013 року № 960, проведеного суб'єктом оціночної діяльності - ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», ринкова вартість вказаного житла без урахування податку на додану вартість станом на 12 липня 2013 року становить 99 тис. грн.

11 жовтня 2013 року ПСП «Юстиція» провело прилюдні торги з реалізації арештованого майна, в результаті яких квартиру було продано ОСОБА_8 за 99 300 грн, про що складено протокол № 22/176/13/І-1.

22 жовтня 2013 року державним виконавцем ВДВС Лубенського МРУЮ Рябченко H.A. складено акт № 385428886 про проведені прилюдні торги, де зафіксовано результати продажу майна.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що повідомлення про оцінку арештованого майна від 24 липня 2013 року та повідомлення про проведення прилюдних торгів направлялися боржнику не за належним місцем її реєстрації, тому при проведенні оспорюваних прилюдних торгів порушено встановлені законом правила їх підготовки.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» при проведенні прилюдних торгів діяло відповідно до вимог Тимчасового положення про проведення прилюдних торгів арештованого нерухомого майна, тому права позивача не були порушені. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються справи проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Суд не взяв до уваги твердження позивача, що боржник не був належним чином повідомлений про проведення прилюдних торгів ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція», оскільки вказана інформація є публічною і кожна заінтересована особа може отримати її безперешкодно.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Аукціон є особливою формою правочину, оскільки за своєю правовою природою придбання майна з аукціону належить до угод купівлі-продажу, які можуть бути визнані недійсними на підставі норм цивільного законодавства про недійсність угод.

Загальні вимоги визнання недійсними правочинів визначені ст. 203 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5(далі - Інструкція), а також Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення).

Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст. ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85 Закону).

Разом із тим аналіз положень цього Закону та Інструкції свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення аукціонів, а лише закріплюють такий спосіб реалізації майна, як його продаж на аукціоні і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону та п. п. 5.11, 5.12 Інструкції).

Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції).

Правила ж проведення аукціонів визначаються Тимчасовим положенням.

Вказане Тимчасове положення регулює реалізацію арештованого майна, за винятком нерухомого майна, майна вилученого законом з обігу, та майна, зазначеного в частині п'ятій статті 55 Закону. Положенням визначаються дії організаторів до проведення аукціону, порядок його проведення, порядок переоцінки майна, розрахунків за придбане на аукціоні майно та оформлення кінцевих результатів торгів.

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на аукціоні, яка полягає в продажу майна боржника, на яке звернено стягнення, та переході права власності до покупця - переможця аукціону, слід зазначити, що має місце правочин, який може визнаватись недійсним у судовому порядку з підстав порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом, до призначення аукціону, у тому числі щодо визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення аукціону, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання аукціону недійсними (постанова Верховного Суду України від 26 грудня 2012 року у справі № 6-140цс12).

Відповідно до п. 3.11 Тимчасового положення спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка змінила своє місце проживання і місце реєстрації, зокрема, з 23 липня 2011року позивачка була офіційно знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, та 06 грудня 2011 року офіційно зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_3.

Разом із тим, за змістом ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що ОСОБА_3 не повідомила виконавчу службу про зміну місця проживання, що призвело до того, що повідомлення про проведення прилюдних торгів не було їй вручено.

При цьому, пунктом 3.11 Тимчасового положення передбачено вимогу направлення спеціалізованою організацією письмового повідомлення про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна та не передбачено вимоги щодо перевірки отримання боржником такого повідомлення.

Крім того, 17 вересня 2013 року повідомлення про торги було опубліковано на відповідному сайті (система реалізації конфіскованого та арештованого майна) за № 521605. У повідомленні зазначено час та місце проведення торгів, номер лоту, характеристика майна та стартова його ціна, надано строк для реєстрації учасників та оплати гарантійних внесків.

Також повідомлення про реалізацію квартири позивачки опубліковані у виданнях «Вісник» та «Полтавські оголошення».

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» при проведенні прилюдних торгів діяло відповідно до вимог Тимчасового положення про проведення прилюдних торгів арештованого нерухомого майна, тому права позивача не були порушені.

З урахуванням вказаних норм колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 06 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Г.В. Юровська