Справа № 761/6954/15-ц
Провадження №2/761/4087/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарях Звонцовій О.і., Іовенко М.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та, керуючись вимогами ст.31 ЦПК України до початку розгляду справи по суті змінив предмет позову і остаточно просив суд: визнати бездіяльність ТОВ «АВТО ПРОСТО» при відмові 26.02.2015 в наданні інформації представнику ОСОБА_2 ОСОБА_3 - неправомірною; зобов'язати відповідача надати відповідь на подані заяви від 2.02.2015 та від 16.02.2014 представником ОСОБА_2, ОСОБА_3 Крім того,просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, отримавши вищевказані заяви від представника позивача, у своїй відповіді від 26.02.2015 відмовив у наданні інформації оскільки до вказаних звернень не були надані відповідні документи, які підтверджують повноваження представника. Вказане є порушенням вимог ст.19 Закону України «Про звернення громадян», враховуючи і те, що ТОВ «Авто Просто» не винесено постанову про відмову у наданні запитуваної інформації.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача щодо задоволення позову заперечував, виходячи з того, що позовні вимоги є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Зазначив, що заяви ОСОБА_3 не було залишено без відповіді та надана останньому інформація - надана в межах Закону України «Про звернення громадян».

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як встановлено і не оспорюється представниками сторін, між вказаними сторонами було укладено Угоду №0323502 від 13.08.2010, однак, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29.05.2014 року її було розірвано.

Також встановлено, що на адресу ТОВ «Авто Просто» надійшли від гр. ОСОБА_4 заяви від 2.02.2015 та 16.02.2015 -про надання інформації: підтвердження того, що ТОВ «АвтоПросто» повертає учасникам групи 1066 сплачені ними внески, у зв'язку із розірванням угод, починаючи з 4.03.2011, надати список групи 1066 сформований станом на час відповіді, оскільки в попередньому листі від 18.11.2014, угода ОСОБА_2 №0323502 в списку не зазначена. А також просив надати підтве6рдження, чи замінює ТОВ «Авто Просто» учасників групи 1066 які вибули, новими учасниками групи, починаючи з 29.05.2014 року ).

Приписами ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

При цьому, положення ч.3 ст.5 Закону України «Про звернення громадян» встановлюють вимоги до звернення, яке може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства.

Представник позивача зазначає, що не надання інформації, що її було запитано не відповідає вимогам закону і порушує права позивача на отримання інформації.

За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

При цьому положеннями ст. 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вирішуючи питання по суті, суд приходить до висновку, що представником позивача не надано жодного належного і допустимого доказу, що останній, звертаючись до ТОВ «Авто Просто із заявами від 2.02.2015 та 16.02.2015 щодо надання інформації, підтвердив свої повноваження на представництво інтересів гр. ОСОБА_2 перед ТОВ «Авто Просто», надав .

При цьому, суд не приймає посилання представника позивача як на підставу своїх вимог ту обставину, що на попереднє звернення від 24.10.2014 відповідач надав відповідь вищезазначеному представнику, оскільки при наданні відповіді від 18.11.2014 відповідач мав завірену копію довіреності на представництво, - оскільки вимоги чинного законодавства України не передбачають наявність одного підтвердження повноважень на представництво інтересів заявника на всі випадки його звернення.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Авто Просто» у відповідності до вимог ч.6 ст.5 Закону України «Про звернення громадян», яка передбачає, що звернення, оформлене без дотримання цих вимог, повертається заявникові з відповідними роз'ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону, - відповідним листом від 26.02.2015 повідомило, що запитувана в заявах від 02.02.2015 та 16.02.2015 інформація не може бути надана, оскільки гр. ОСОБА_3 не надав відповідних документів, які підтверджують його повноваження представляти інтереси ОСОБА_2 перед ТОВ «Авто Просто».

З огляду на вищевказане, суд прийшов до висновку про те, що відповідачем не порушені вимоги ст.19 Закону України «Про звернення громадян», оскільки підстави для складання мотивованої постанови відсутні, зважаючи на те, що ТОВ «Авто Просто» не приймалось рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації.

Положеннями ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За викладених підстав та враховуючи те, що під час розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про порушення з боку ТОВ «Авто Просто» прав позивача, порушення вимог чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Розподіляючи судові витрати, суд керується вимогами ст. 88 УПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 3,11,15,30,57,60,88,169,212-215 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, Законом України «Про звернення громадян», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суддя: