Справа №442/5491/15-ц
Провадження №2/442/1898/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

04 вересня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Нестір А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 7 318,51 дол. США та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.04.2007 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №014/1336/82/48490, за яким остання отримала кредит в розмірі 22 000 дол. США строком до 12.04.2017 року із 13,75 відсотків річних, із належним використанням та поверненням отриманого кредиту, із сплатою процентів за користування кредитом, комісії, згідно умов договору та тарифів кредиту, та виконання всіх інших зобов'язань в порядку та строки визначені договором. Однак своїх зобов'язань належно не виконує, у зв'язку з чим станом на 13.07.2015 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 7318,51 дол. США

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, не повідомила суду причини неявки, хоча була належно повідомлена про час та місце розгляду справи. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 12.04.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №014/1336/82/48490, на підставі якого відповідач отримала кредит в розмірі 22 000 дол. США процентною ставкою 13,75 % річних з кінцевим терміном погашення 12.04.2017 року, згідно погашенням за Додатком №1 (Графік погашення кредиту) до кредитного договору.

Разом з тим, п.10.1. передбачена пеня в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Відповідач не виконала взятих на себе кредитних зобов'язань, у зв'язку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 13.07.2015 року із розрахунку 13,75 % річних з 13.04.2007 року по 16.04.2014 року, та 18,75 % з 17.04.2014 року до повного виконання зобов'язань, становить 7318,51 дол. США, яка складається з 4998, 24 дол. США - заборгованості за кредитом, в тому числі 964,98 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом, 549,51 дол. США -заборгованість за відсотками, 477,62 дол. США - в тому числі прострочена заборгованість за відсотками; 1770, 76 дол. США - пеня.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу

Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом; сплачувати відповідну комісійну винагороду, та у випадку порушення зобов'язання, сплачувати відповідні штрафні санкції.

Разом з тим, статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Отже, стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається окремо за кожен день, за який вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Разом з тим, із розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування пені у розмірі 1770 дол. США має місце з 15.09.2012 року, а до суду позивач звернувся 08.08.2014 року, тобто нарахування пені має місце поза межами одного року.

Однак нормою ч.3 ст.267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Таким чином, позовна давність, як загальна, так і спеціальна є диспозитивною, а не імперативною в застосуванні.

Отже, виходячи із засад цивільного права, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише з наявністю про це заяви сторони.

Така ж правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-25цс15 від 18 березня 2015 року.

Заяв про сплив позовної давності і застосування наслідків її спливу не звертався і суд за власною ініціативою позбавлений права її застосовування.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, а також інші обставини, що мають значення у справі.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Статтею 616 ЦК України передбачено, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

При цьому суд може прийняти рішення про зменшення розміру пені як за власною ініціативою, так і за клопотанням боржника, і це є правом суду при розгляді справи враховуючи вимоги об'єктивності, реальності і справедливості, а також те, що з 17.04.2014 року збільшено процентну ставку до 18,75 %, що на думку суду вплинуло на зміну матеріального становища боржника, оскільки саме з такого періоду має місце періодична не сплата, а банк не вживав заходів щодо зменшення розміру боргу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є підставними та підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 4998, 24 дол. США - заборгованості за кредитом, в тому числі 964,98 дол. США - прострочену заборгованість за кредитом, 549,51 дол. США -заборгованість за відсотками, 477,62 дол. США - в тому числі прострочена заборгованість за відсотками; в частині стягнення з відповідача пені, суд враховуючи наведені обставини, вважає за можливе зменшити суму нарахованої пені за кредитним договором з суми 1770, 76 дол. США наполовину 885 дол. США.. Таким чином з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість з врахування еквіваленту до національної валюти на день ухвалення рішення, 4998, 24 дол. США - заборгованості за кредитом, в тому числі 964,98 дол. США - прострочену заборгованість за кредитом, що становить 110011,26 грн., 549,51 дол. США -заборгованість за відсотками, 477,62 дол. США - в тому числі прострочена заборгованість за відсотками, що становить 12094,71 грн. та 885 дол. США -пені, що становить 19478,85 грн.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214,224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості станом на 13.07.2015 року за кредитним договором №014/1336/82/48490, від 12.04.2007 року, в розмірі 141584,82 грн. (сто сорок одну тисячу п'ятсот вісімдесят чотири гривні 82 коп.), яка складається з 4998, 24 дол. США - заборгованості за кредитом, в тому числі 964,98 дол. США - прострочену заборгованість за кредитом, що становить 110011,26 грн., 549,51 дол. США -заборгованість за відсотками, 477,62 дол. США - в тому числі прострочена заборгованість за відсотками, що становить 12094,71 грн. та 885 дол. США -пені, що становить 19478,85 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 1415,84 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Івасівка А.П.