Справа №22-ц-1485/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Котенко
Номер провадження 22-ц/1890/4919/11 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року м.Суми

колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Лузан Л. В. , Дубровної В. В.

.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача - Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 липня 2011 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе», третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми, про відшкодування моральної шкоди,

встановила:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 липня 2011 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» на користь ОСОБА_2 8 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача Козупиця О.М. підтримав доводи апеляційної скарги, а представник позивача ОСОБА_4 заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що з 08 липня 1981 року ОСОБА_2 працював електрогазозварником в цехах ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе», звільнився 18 лютого 2009 року. В грудні 2009 року ОСОБА_2 було встановлено професійне захворюзання, встановлено 80% втрати професійної працездатності та 2 групу інвалідності. У ОСОБА_2 виявлений ХОЗЛ III ст. (токсикоз - пилової етіології) у фазі загострення, емфізема легень II ст., легенева недостатність II - III ст. субкомпенсоване НК 2 А ст., захворювання професійне. Нейросенсорна туговухість з легким ступенем зниження слуху II ст. професійного характеру.

Причинами професійного захворювання позивача є проведення робіт в умовах підвищених рівнів шуму, загазованості. ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» на порушення законодавства про охорону праці, гігієнічних регламентів та нормативів, не

створило для позивача безпечних та нешкідливих умов праці, що призвело до порушення його прав та заподіяння ОСОБА_2 моральної шкоди.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмету доказування. Обставини, якими мотивовано рішення, підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає. Висновки суду про те, що позивачеві саме з вини ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» заподіяно моральну шкоду в розмірі 8 000 грн., яка полягає в стражданнях, яких він зазнав у зв'язку професійним захворюванням, відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до ст. 153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Статтею 237 - 1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ст. 9 ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Згідно з ч. 2 п. 1 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

Відповідно до ч. З ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є

підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За правилами п. З ст. 268 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про відсутність вини відповідача у заподіянні моральної шкоди позивачеві, недоведеність останнім факту заподіяння йому моральної шкоди, пропущення позивачем строків звернення до суду за захистом своїх прав, не застосування до спірних правовідносин положень ст. 233 КЗпП України, не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону, тому до уваги не приймаються.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки не містять посилань на такі порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які могли б стати підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -