Справа № 190/618/15-ц
Провадження №2/190/345/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року м.П"ятихатки

П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді Легкошерст Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П'ятихатки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, селянського (фермерського) господарства «Парус» про захист права на оренду земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, фермерського господарства «Парус» про захист права на оренду земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в січні 2009 року між ним та ОСОБА_5 укладений договір оренди земельної ділянки площею 5,5126 га, що розташована на території Саксаганської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області. Вказаний договір зареєстровано у Жовтоводському відділі ДП «Центр ДЗК». В 2012 році ОСОБА_5 помер, а в березні 2015 року йому стало відомо, що спадкоємець ОСОБА_4 успадкувавши орендовану ним земельну ділянку, уклала 10 березня 2015 року новий договір оренди цієї земельної ділянки з селянським (фермерським) господарством «Парус». Вважає, що існування двох договорів оренди на одну й ту ж земельну ділянку суперечить вимогам законодавства, у зв'язку з чим просить визнати за ним право на оренду земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5126 га, що розташована на території Саксаганської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області строком до 13 лютого 2019 року на підставі договору оренди землі, укладеного в січні 2009 року між ним та ОСОБА_5, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 10 березня 2015 року між ОСОБА_4 та фермерським господарством «Парус».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що ОСОБА_5 на праві власності належала земельна ділянка площею 5.5126 га, що розташована на території Саксаганської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті належну йому земельну ділянку успадкувала ОСОБА_4. Про існування договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 їй не було відомо. При житті ОСОБА_5 не розповідав, що належну йому земельну ділянку передав в оренду ОСОБА_1, а оскільки ОСОБА_4 не знала про існування договору оренди, тому і уклала в березні 2015 року договір оренди с СФГ «Парус». Крім того, ОСОБА_5 за життя не отримував орендну плату від позивача та вважає, що ОСОБА_5 договір оренди з ОСОБА_1 взагалі не укладав, підпис на договорі не його, у зв'язку з чим у задоволенні позову просила відмовити.

В судове засіданні 15.06.2015 року відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6 не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином /а.с. 67/, від представника відповідача надійшла заява з проханням справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача селянського (фермерського) господарства «Парус» ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що він є головою селянського господарства «Парус». В березні 2015 року до їх господарства звернулась ОСОБА_4 з проханням укласти договір оренди землі, посилаючись на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 5.5126 га, що розташована на території Саксаганської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області. Оскільки ОСОБА_4 мала всі необхідні документи на землю, тому в березні 2015 року між ними був укладений договір оренди. Про існування договору оренди між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_5, предметом якого є спірна земельна ділянка йому нічого відомо не було, а тому вважає, що договір оренди укладений між СФГ «Парус» та ОСОБА_4 є законним, у зв'язку з чим у задоволенні позову просив відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_5 на праві власності належала земельна ділянка площею 5,5126 га, що розташована на території Саксаганської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 /а.с.39/.

В січні 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в письмовій формі укладений договір оренди земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_5 передав ОСОБА_1 в строкове платне користувння належну йому земельну ділянку строком на 10 років /а.с.6-8/. /Даний договір пройшов відповідну державну реєстрацію та є зареєстрованим у Жовтоводському відділі ДП «Центр ДЗК» 13.02.2009 року за № 96, про що мається відповідний запис в договорі /зворот а.с.8 /.

Передачу земельної ділянки, якою користується позивач ОСОБА_1 здійснено на підставі акту прийому-передачі земельної ділянки, що надається в оренду, копія якого долучена до матеріалів справи /а.с. 9/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 орендодавець ОСОБА_5 помер.

Після його смерті, належну йому земельну ділянку площею 5,5126 га, що розташована на території Саксаганської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області успадкувала ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом /а.с.11/ та зареєструвала своє право на нерухоме майно, про що свідчить копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.42/.

В березні 2015 року між ОСОБА_4 та селянським (фермерським) господарством «Парус» в письмовій формі укладений договір оренди земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_4 передала СФГ «Парус» в строкове платне користувння належну їй земельну ділянку строком на 20 років /а.с.34-36/, що підтверджується копією договору оренди та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права /а.с.33/. Передачу земельної ділянки, здійснено на підставі акту прийняття-передачі земельної ділянки в оренду, копія якого долучена до матеріалів справи /а.с. 37/.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до п. 40 Договору оренди, укладеного в січні 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Тобто, укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 договором оренди не передбачено такої підстави для його розірвання або припинення договору, як смерть орендодавця, договір являється діючим. Внаслідок прийняття ОСОБА_4 спадщини на земельну ділянку до неї також перейшли відповідні обов'язки, в тому числі обов'язки орендодавця.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зокрема ч. 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його прав на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

За таких обставин, оцінюючи усі докази, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що укладений між ОСОБА_4 і фермерським господарством «Парус» договір оренди землі від 10 березня 2015 року суперечить змісту вказаних правових норм, оскільки укладений без попереднього розірвання договору оренди, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в січні 2009 року, а тому вимоги позивача в частині визнання недійсним договору оренди від 10 березня 2015 року є законними та обгрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання відповідача ОСОБА_4 та її представника на те, що підпис на договорі оренди, що укладений в січні 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не є підписом ОСОБА_5 та вважає таке посилання безпідставним, так як відповідач та її представник від клопотання про призначення почеркознавчої експертизи для визначення належності підпису відмовились, а інших переконливих доказів на підтвердження зазначених обставин не надали.

Що ж стосується вимог позивача про визнання за ним права на оренду спірної земельної ділянки то суд вважає їх надлишковими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки, договір оренди землі укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в січні 2009 року в установленому законом порядку не розірвано та не визнано недійсним, тобто є діючим, а тому підстави для визнання за ОСОБА_1 права на оренду спірної земельної ділянки відсутні.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, селянського (фермерського) господарства «Парус» про захист права на оренду земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки - задовольнити частково.

Договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5.5126 га кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Саксаганської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, укладений 10 березня 2015 року між селянським (фермерським) господарством «Парус» та ОСОБА_4 - визнати недійсним.

В решті заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області.

Стороною яка не приймала участь у судовому засіданні апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19 червня 2015 року.

Головуючий суддя Ю.В. Легкошерст