22 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, до ОСОБА_6, треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, про усунення порушених прав власника та витребування майна з чужого незаконного володіння,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У березні 2014 року ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, звернулась до суду із позовом до
ОСОБА_6, треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, про усунення порушених прав власника та витребування майна з чужого незаконного володіння.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1.
З відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, сторони мають спільну дитину ОСОБА_5 З 15 червня 2006 року відповідач проживає та зареєстрований в зазначеній квартирі. З січня 2010 року ОСОБА_4 та відповідач спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 3 січня 2012 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розірвано. Відповідач проживає в квартирі, що належить ОСОБА_4 та розташована за адресою: АДРЕСА_1, та створив такі умови, що позивачі вимушені проживати в однокімнатній квартирі за іншою адресою. ОСОБА_4 самостійно сплачує комунальні платежі по утриманню квартири АДРЕСА_1. Відповідач відмовляється від компенсації коштів, витрачених на утримання квартири за той період, який ОСОБА_6 проживає в ній одноособово, крім того зазначає, що відповідач зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, чим заважає проживанню у квартирі. Тому позивач просила усунути порушені права власника та витребувати майно з чужого незаконного володіння.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, до ОСОБА_6, треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, про усунення порушених прав власника та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 витрати, пов'язані з утриманням нерухомого майна за період з 1 січня 2010 року по 31 січня 2014 року в розмірі 3 408 грн 48 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2015 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року в частині обґрунтування відмови в задоволенні позовних вимог змінено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючі частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що оскільки власником квартири сплачено комунальні послуги за утримання квартири, то відповідач як особа, що користується квартирою та станом на момент вселення був членом сімʼї власника, зобов'язаний сплатити 1/2 частини сплачених комунальних послуг. Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив із недоведеністю позивачем того, що відповідач порушує правила співжиття, перешкоджає позивачу у доступі до квартири, систематично руйнує жиле приміщення, тому підстав для виселення та зняття відповідача з реєстрації немає.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині обґрунтування відмови в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із того, що вимоги позивача про зобов'язання повернути квартиру не є способом захисту порушеного права, який є адекватним змісту порушеного права.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про:

1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду України від

16 січня 2012 року справа № 6-57цс11.

Суд апеляційної інстанції встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку матеріалам цивільної справи та дійшов правильного висновку про зміну в частині обгрунтування відмови в задоволені позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов до висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2015 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 січня

2015 року в справі за позовом ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, до ОСОБА_6, треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, про усунення порушених прав власника та витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко