Справа № 635/4430/15-ц
Провадження №2/635/2162/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
03 вересня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Березовської І.В.
за участю секретаря судових засідань - Нікішової М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
Позивач ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся до суду з вказаним позовом.
З метою забезпечення виконання позичальником своїх договірних зобов'язань за вказаним кредитним договором 10 жовтня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 845/17-27/10/10/7-068, за умовами якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати в повному обсязі перед Банком за належне виконання ОСОБА_2 умов договору кредиту.
В судове засідання представник позивача Пархатський А.В. не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності та письмових заперечень проти позову не надали.
Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З метою забезпечення виконання позичальником своїх договірних зобов'язань за вказаним кредитним договором 10 жовтня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 845/17-27/10/10/7-068, за умовами якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати в повному обсязі перед Банком за належне виконання ОСОБА_2 умов договору кредиту.
В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого була перевірена судом підчас розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору.
За змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
У відповідності до положень ст.ст.549, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).
За ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Положеннями ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України закріплено, що уразі порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором утому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.
Разом з тим, ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачено три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).
Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.
Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.
З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.
При цьому зазначене положення не виключає можливості пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.
Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).
Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.
Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14 , яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.
Як вбачається з матеріалів справи, строк виконання зобов'язання за кредитним договором від 10 жовтня 2007 року встановлено до 09 жовтня 2012 року, останній щомісячний платіж по кредиту було здійснено ОСОБА_2 21 жовтня 2009 року.
Банк звернувся у суд із позовом 11 червня 2015 року, тобто з пропуском шестимісячного строку з моменту пред'явлення вимоги до поручителя.
За таких обставин договір поруки є припиненим, а тому підстав для стягнення з ОСОБА_3 як з поручителя заборгованості за кредитним договором немає.
Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 81, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором № 845/1-27/17/10/7-066 від 10 жовтня 2007 року в розмірі 20 371 (двадцять тисяч триста сімдесят одна) гривня 20 копійок.
В решті позовних вимог Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 30 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання відповідачем заяви про його перегляд, подання апеляційної скарги позивачем, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів апеляційної скарги.
Суддя - І.В.Березовська