Провадження №2/761/923/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.

при секретарі: Лазоришинець К.М., Колеснік М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С., про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1, яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_1, (Позивач) звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просила ухвалити рішення яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її бабусі - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 23.10.2014р. за вказаним позовом відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с. 14).

В судовому засіданні 05.12.2014р. за клопотанням Позивачки судом здійснено заміну Відповідача, а саме: замість неналежного - Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації до участі у справі залучено належного - Київську міську раду. У зв'язку з цим Позивачем в цьому ж засіданні подано уточнену позовну заяву, в якій Відповідачем вказано - Київську міську раду, а третьою особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. (а.с.23-26, 31).

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С. на запит суду направив копію спадкової справи №15/2012, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 (а.с. 35-70).

Після ознайомлення з матеріалами спадкової справи у січні 2015р. Позивачем ще раз була подана уточнена позовна заява, в якій в якості співвідповідача зазначено ОСОБА_2 (а.с. 84-87). Крім того, згідно уточненої позовної заяви від 30.01.15 Позивач у зв'язку зі зміною прізвища з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» на підставі укладеного шлюбу 03.10.14 з ОСОБА_7 просила в подальшому іменувати її як ОСОБА_1.

У судовому засіданні 30.01.2015р. судом прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, згідно якою співвідповідачем залучено ОСОБА_2 (адреса проживання вказана в заяві до нотаріуса: АДРЕСА_1), яка як вбачається з матеріалів спадкової справи також подавала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 (а.с. 89)

З урахуванням уточнених позовних заяв, прийнятих судом 05.12.14 та 30.01.15, свої позовні вимоги Позивач вмотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся - ОСОБА_6. Зазначила, що вона є дочкою ОСОБА_8, а її батько (ОСОБА_8) є в свою чергу сином - ОСОБА_6. 04 грудня 2010 року Позивач вступила в шлюб з ОСОБА_9, дівоче прізвище «ОСОБА_1» змінила на «ОСОБА_1». Однак рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25.09.2012 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 був розірваний. Після розірвання шлюбу Позивач прізвище не змінювала, залишила «ОСОБА_1». Пізніше вона знову вступила в шлюб з ОСОБА_7 і змінила своє прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1». Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина. ОСОБА_6 заповіт складено не було. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 міг бути її син - батько Позивача - ОСОБА_8. Однак ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто ще до смерті ОСОБА_6. Тому, після смерті ОСОБА_6, Позивач, як її онука являється спадкоємцем за законом першої черги по праву представлення. В жовтні 2014 року Позивач звернулася до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Позивачу був наданий лист, в якому останній було повідомлено про неможливість на даний час включення її до кола спадкоємців по спадковій справі №15/2012, відкритій після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 за її заявою у зв'язку з пропущеним строком на прийняття спадщини.

При цьому Позивачка зазначила, що строк для прийняття спадщини нею був пропущений з поважних причин, так як про смерть бабусі їй тривалий час відомо не було, оскільки до смерті останньої у зв'язку із збігом тяжких сімейних обставин вони певний період часу не спілкувалися. Так, в 2010 році, Позивач вийшла заміж. ІНФОРМАЦІЯ_3 народила доньку ОСОБА_10. Однак сімейне життя між Позивачем та її колишнім чоловіком ОСОБА_9 не склалося, фактично в шлюбі вони прожили лиш декілька місяців, а шлюб був офіційно розірваний рішенням Ірпінського міського суду Київської області лише 25 вересня 2012 року. В цей складний для Позивача період, після народження доньки, помирає її батько ОСОБА_8, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2. І після смерті батька відносини з бабусею ОСОБА_6 загострилися. Бабуся досить тяжко переживала смерть сина ОСОБА_8, який помер в досить молодому віці - 41 рік, уникала спілкування як з матір'ю Позивача так і з нею, спілкуватися не бажала. Крім того, на той час Позивач проживала в місті Ірпені Київської області, а бабуся проживала в місті Києві за адресою: АДРЕСА_2, тому навіть випадково десь з нею зустрітися не могла. З часу смерті батька з бабусею Позивач не бачилася. Про смерть бабусі дізналася випадково в вересні 2014 року від спільних знайомих, тому вчасно, в строк передбачений законодавством заяву про прийняття спадщини Позивач подати не могла з об'єктивних та поважних причин.

З огляду на зазначене Позивач просила визначити їй додатковий строк тривалістю 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні за клопотанням представника Позивача було допитано двох свідків: ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які були попереджені про кримінальну відповідальність у відповідності до положень ст.ст. 384-385 КК України, та повідомили суду, що Позивачем дійсно було пропущено строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини з поважних та незалежних від неї причин, так як про смерть бабусі ОСОБА_6 Позивачу відомо не було.

Свідок ОСОБА_11 повідомила суду, що вона є рідною тіткою Позивача (рідна сестра матері), з народження знає Позивача та має добрі відносини, спілкується як з Позивачем так із сім'єю останньої. Досить добре знала покійну бабусю Позивача - ОСОБА_6 та покійного батька Позивача - ОСОБА_8. Повідомила про те, що Позивач мала дуже добрі відносини з бабусею, проживали разом до певного часу, а саме до часу розірвання шлюбу її матері - ОСОБА_12 (змінила прізвище після реєстрації чергового шлюбу) та батька - ОСОБА_8 Після переїзду на інше постійне місце проживання підтримували родинні відносини, досить часто приїздили в гості, мали приязні відносини. Однак, з 2011 року Позивач не спілкувалася з бабусею ОСОБА_6, хоча до цього мала приязні, добрі та теплі відносини. Покійна ОСОБА_6 відмовилася підтримувати відносини та спілкування з онукою після смерті її сина - ОСОБА_8, який помер в серпні 2011 року, так як винила Позивача у його смерті. Про смерть ОСОБА_6 дізналися випадково в вересні 2014 року, коли приїхали провідати бабусю та показати правнучку - дочку Позивача, на що їм повідомили, що ОСОБА_6 померла.

Свідок ОСОБА_12 повідомила суду, що вона є матір'ю Позивача та проживає за межами м.Києва, а саме: у м.Ірпінь, Київської області, Має добрі, приязні відносини з дочкою. Повідомила, що з дитинства Позивач разом з нею проживала в квартирі бабусі ОСОБА_6. Мали досить приязні та добрі відносини, проживали однією сім'єю. Після розірвання шлюбу з сином померлої - ОСОБА_8 стали проживати окремо від бабусі, однак спілкування та родинні відносини підтримували, завжди навідували, родинні свята завжди святкували разом. Однак з 2011 року ОСОБА_6 відмовилася спілкуватися з Позивачем, причиною цього стала смерть її сина - ОСОБА_8. Бабуся дорікала, що вона, як колишня дружина її сина, та дочка (Позивач) не вберегли її сина. Про смерть ОСОБА_6 дізналися випадково в вересні 2014 року, коли у Позивачки трошки наладилося особисте життя і трохи підросла маленька дитина та вони разом приїхали в м.Київ навідати бабусю, однак їм повідомили про її смерть. Тому вчасно прийняти спадщину після смерті ОСОБА_6 не видалося за можливе з поважних та незалежних від Позивача причин.

У судовому засіданні представник Позивача - ОСОБА_13 позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку(в тому числі на адресу вказану нею в заяві), про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача Київської міської ради у судове не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду пояснення по справі та просив суд розглядати справу за відсутності представника, прийняти рішення згідно чинного законодавства на підставі поданих стороною доказів (а.с. 72-73).

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С. у судове не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності ( а.с. 35).

Суд, заслухавши пояснення сторін та свідків, які були допитані у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи та копію спадкової справи № 15/2012, відкритої після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 у віці 71 рік, про що 23 травня 2012 року складено відповідний актовий запис № 9484, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим (повторно) Відділом реєстрації смерті у м. Києві 07.10.2014р. серія НОМЕР_1(а.с.12).

Судом встановлено, що Позивач - ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 16.05.1991р. (а.с.9), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження батька Позивача - ОСОБА_8 серія НОМЕР_3 від 07.10.2014 р., де зазначено батько - «ОСОБА_14», мати - «ОСОБА_6» (а.с.11), дівоче прізвище Позивача - «ОСОБА_1», що підтверджується як вище зазначеним свідоцтвом про народження так і свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_4 від 04.12.2010р., укладеним між ОСОБА_9 та ОСОБА_1(а.с.10).

У подальшому остання (Позивачка) розірвала шлюб з ОСОБА_9, не змінюючи прізвище «ОСОБА_1», що підтверджується рішенням Ірпінського міського суду Київської області № 1013/7071/2012 від 25.09.2012р. (а.с.30), та уклала шлюб з ОСОБА_7, змінивши прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_5 від 03.10.2014 р. (а.с.81).

Отже, судом встановлено, що Позивач в силу положень ст.1266 ЦК України є спадкоємцем після померлої ОСОБА_6

З копії матеріалів спадкової справи № 15/2012 (номер в Спадковому реєстрі 53042714), заведеної 05.07.2012р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, що підтверджується в тому числі Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.46).

У матеріалах спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_6 містяться 2 (дві) заяви про прийняття спадщини, а саме: - заява ОСОБА_2 (подана до нотаріуса Войтовського В.С. 05.07.2012р.), яка як вказано в заяві є сестрою ОСОБА_6; - заява ОСОБА_1 (подана нотаріусу Войтовському В.С. 31.10.2014р.), яка як вказано в заяві є онукою ОСОБА_6 (а.с. 36, 54).

Згідно листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. від 31.10.2014 р. № 684/01-16 Позивачу було повідомлено про неможливість на той час включення її до кола спадкоємців по спадковій справі № 15/2012, відкритій після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 в зв'язку пропущенням строку на прийняття спадщини та роз'яснено право на звернення до суду з позовною заявою при визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.70).

При цьому, матеріалами спадкової справи підтверджується, що нотаріусом на перевірку факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 здійснювалось ряд запитів до компетентних органів щодо витребування певних документів, в тому числі актового запису про народження померлої за даними «ОСОБА_6», проте вказаного актового запису про народження матеріали справи не містять (а.с.68-69). В матеріалах спадкової справи також відсутній будь-який документ, який би свідчив про те, що з моменту звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (липень 2012р.) і до направлення копії спадкової справи суду (грудень 2014р) ОСОБА_2 зверталась до нотаріуса з будь-якими запитами чи заявами, як і документ про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268, ч. 2 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

При цьому за ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено: « Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотарільної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що Позивач зверталася до ОСОБА_2 з заявою про надання письмової згоди на прийняття спадщини (а.с. 102). Однак жодних відомостей про надання останньою згоди на прийняття Позивачем спадщини після померлої бабусі ОСОБА_6 отримано не було.

При цьому матеріалами цивільної справи підтверджуються посилання Позивачки на те, що починаючи з 2011року у неї були наявні певні сімейні обставини, які в подальшому сплинули на її спілкування з бабусею ОСОБА_6, зокрема у неї помер батько ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_2), народилась дитина ОСОБА_10 (ІНФОРМАЦІЯ_3), відбулось розірвання шлюбу з батьком дитини (рішення Ірпінського міського районного суду Київської області від 25.09.2012р.).

Більш того, в судовому засіданні встановлено, що з урахуванням сімейних обставин та смертю батька ОСОБА_8 між Позивачкою, її матір'ю та покійною бабусею ОСОБА_6 спілкування припинилось і лише у вересні 2014р. Позивачка дізналась про смерть бабусі.

Враховуючи зазначене та зважаючи на те, що Позивачу не було відомо про смерть померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, у зв'язку з чим вона позбавлена була можливості у шестимісячний строк звернутись до нотаріуса для подання відповідної заяви, суд вважає, що доводи позивача про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини заслуговують на увагу і суд визнає їх поважними.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Враховуючи обставини справи, що склалися, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення своїх позовних вимог, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскільки строк для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 нею пропущено з поважних причин, а тому їй необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини тривалістю 2 (два) місяці з моменту набрання чинності рішенням суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1220,1266, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України; ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С., про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, тривалістю 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: