Справа № 541/403/15-ц
Номер провадження 2-о/541/28/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 травня 2015 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі : головуючого - судді Чернюк В.Д.,

при секретарі Олешко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,-

в с т а н о в и в :

В лютому 2015 року заявник ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім'ю тітки його матері ОСОБА_2 з ОСОБА_3 однією сім'єю без шлюбу, посилаючись на те, що встановлення цього факту йому необхідно для прийняття спадщини у виді права на земельну частку (пай), що належало тітці матері, яку нібито фактично успадкував її фактичний чоловік, після якого спадкував заявник.

В судовому засіданні ОСОБА_1 подану заяву підтримав, просив задовольнити її, пояснивши, що з 1948 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю без шлюбу в с. Остапівка Миргородського району. За життя, в грудні 1996 року, остання одержала сертифікат на право на земельну частку (пай). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла і, як зазначив заявник, вказану земельну ділянку (а не право на неї, так і в заяві) фактично, в натурі, прийняв у спадщину ОСОБА_3. Яким чином таке прийняття спадщини відбулося, заявник пояснити не зміг. Оскільки на підставі заповіту він успадкував право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_3, то, на думку заявника, він має право спадкувати і право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_2 та прийнято у спадщину її фактичним чоловіком.

Представник заінтересованої особи від Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не прибув. Від цього учасника процесу до суду подано листа, за змістом якого висловлено прохання про розгляд справи у відсутність його представника, а заперечень щодо заяви ОСОБА_1 не висловлено / а.с. 26 /.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши оригінали окремих документів за клопотанням заявника, та, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Остапівка Миргородського району помер ОСОБА_3, який за життя склав заповіт на ім'я заявника ОСОБА_1, на підставі якого заповідав йому земельний і майновий паї, заощадження в установі банку та все те, що йому належатиме на день його смерті / а.с. 5, 11 /.

На основі згаданого заповіту, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 січня 2009 року ОСОБА_1 успадкував після ОСОБА_3 його право на земельну частку (пай) розміром 4,01 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Остапівської сільської ради Миргородського району / а.с. 9 /.

Згідно повідомлень Остапівської сільської ради Миргородського району ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали разом однією сім'єю, як чоловік та дружина, в період з початку 1960 років по ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто, по день смерті ОСОБА_2. Відомості про проживання цих осіб без шлюбу з 1948 року відсутні / а.с. 10, 39, 40 /.

Факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується копією свідоцтва про її смерть / а.с. 6 /.

За змістом копії Сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, за життя ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Ульянова розміром 4,01 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) / а.с. 8 /.

Як слідує з повідомлення Першої миргородської державної нотаріальної контори, згідно даних Спадкового реєстру та алфавітної книги обліку спадкових справ, спадкова справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася / а.с. 37, 38 /.

Виконуючи вимоги частин 1, 2 ст. 235 ЦПК України на вжиття заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, при розгляді заяви ОСОБА_1 суд виходить із вимог пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції 2003 року та пункту 1 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року, за якими до спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 застосовуються положення Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Статтями 529 та 530 Цивільного кодексу УРСР 1963 року визначено вичерпний перелік спадкоємців першої і другої черги за законом. До кола таких спадкоємців не входять особи, які проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з померлим спадкодавцем.

Як передбачено ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу УРСР 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням.

При розгляді справи суду не надано жодного належного і допустимого доказу того, що ОСОБА_3 мав право на підставі закону спадкувати після померлої ОСОБА_2 та у спосіб, визначений законом, прийняв її спадщину у виді права на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Ульянова розміром 4,01 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості).

Відповідно до статті 256 ЦПК України судом встановлюються факти, що мають юридичне значення.

Встановлення факту, який просить встановити заявник ОСОБА_1 не має для нього ніякого юридичного значення, оскільки не надає йому права спадкувати та оформити спадщину після смерті іншої особи, яка не є спадкоємцем ні за заповітом, ні за законом та не прийняла конкретну спадщину. З цих підстав у задоволенні такої заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 11, 234, 235, 256, 259 ЦПК України, ст. ст. 524, 529, 530, 548 ч. 1 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, суд ,-

в и р і ш и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в період з 1948 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а заінтересованою особою в цей же термін - з дня отримання його копії.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду Чернюк В.Д.