Справа № 346/2205/15-ц
Провадження № 2/346/950/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі:

судді Пятковського В.І.,

секретаря Реви М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Коломийської районної державної адміністрації, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, який підтримав у судовому засіданні посилається на те, що у лютому 2014 року зареєстрував шлюб з відповідачкою, від якого народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя між подружжям не склалось, виявилось, що вони люди різних характерів, тому після народження сина вони стали проживати окремо, при чому останній залишився проживати з матірю, відповідачкою по справі.

Фактично з часу народження дитини у подружжя постійно виникають конфлікти з приводу участі, його позивача як батька, у вихованні та спілкуванні з сином. Вказує, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, не дозволяє бачитись та спілкуватися з ним. Зазначає, що прихильний до дитини і бажає приймати активну участь у її вихованні. З цього приводу позивач зазначив, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі, але проживають вони окремо. До народження дитини все в них було добре, він їздив за кордон та періодично надсилав гроші відповідачці. Після народження, а точніше як дитині було два місяці, дружина сказала, що хоче жити окремо, звідки взяв початок створення перешкод щодо участі у вихованні сина ОСОБА_4. Стверджує, що всі його намагання мирним шляхом врегулювати спір призводили тільки до конфліктів, всі гроші, подарунки відповідачка відсилає назад або викидає, телефонні дзвінки ігнорує. З цих підстав звертався із заявою до комісії з питань захисту прав дитини Коломийської районної державної адміністрації, якою було прийняте рішення про встановлення порядку прийняття ним участі у спілкуванні з сином ОСОБА_4, та відповідачка і його ігнорувала. Також ним та спеціалістами Служби у справах дітей Коломийської райдержадміністрації було здійснено виїзд в с. Корнич до місця проживання відповідачки для забезпечення зустрічі з сином, однак вона двері не відчинила, хоча була попередньо проінформована про час та місце його зустрічі з сином ОСОБА_4.

Вважає, що дії відповідача у вчиненні перешкод у спілкуванні з дитиною порушують його права, як батька дитини. Вжиті ним заходи по вирішенню питання через органи опіки та піклування не дали належного результату. Просить усунути перешкоди у спілкуванні з сином, встановити для нього способи участі у вихованні та спілкуванні з ним, а саме: особисте спілкування перша і третя суботи та друга і четверта неділі місяця, з 10:00 до 17:00 години, а також кожен четвер місяця з 10:00 до 17:00 години.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, просить відмовити в задоволенні позовної заяви, оскільки жодних перешкод позивачу для спілкування з дитиною вона не чинить. Чоловік сам не цікавиться дитиною, не допомагає у її вихованні матеріально. Зазначила, що всі обставини вказані позивачем щодо створення перешкод у спілкуванні з сином є неправдивими, та пояснила, що вони перебувають тільки в зареєстрованому шлюбі, так як від церковного позивач відмовився. Коли була вагітна і після всі витрати на консультації, на швидку сплачені нею. Стверджує, що він голосно говорить при дитині, не вміє себе поводити з нею, не поважає її як матір дитини. Заявляв, що у нього є інші жінки. Вказала, що єдиний раз не дала дитину, коли він приїжджав з батьком і гримав у двері, а з комісією приходив тільки раз 23 квітня.

Представник служби у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації в судовому засіданні покладався на розсуд суду з приводу визначення порядку участі у вихованні дитини, вказавши, що батько бажає брати активну участь у вихованні сина та неодноразово звертався до них зі скаргами. Вони підтримують прийняте раніше рішення щодо запропонованого порядку прийняття участі позивача у вихованні дитини. Зазначила, що за зверненням позивача комісією було проведено обстеження матеріально-побутового стану його сімї, про що складено акт від 12 червня 2015 року, з якого видно, що умови проживання є задовільними, також, що він неодноразово звертався зі скаргами на відповідачку, про створення нею перешкод у спілкуванні з сином, подавав акти, на що йому рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, як батька дитини.

Заслухавши пояснення сторін, які брали участь у розгляді справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 22 лютого 2014 року сторонами по справі зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено відповідний актовий запис № 63, та в якому вони перебувають і на даний час. Від спільного проживання в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено свідоцтвом про народження дитини Серії І-НМ № 266278 від 20 серпня 2014 року.

На даний час сторони проживають окремо, причому малолітній син проживає з матірю ОСОБА_2, відповідачкою по справі.

Між батьками дитини після припинення спільного проживання склались стійкі неприязні відносини, які потягли за собою суперечки щодо визначення участі у вихованні та спілкуванні з сином.

Дані показання знаходять своє підтвердження у матеріалах справи, зокрема у висновку Служби у справах дітей щодо виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини від 30 квітня 2015 року, витягу з Протоколу № 11 засідання Комісії з питань захисту прав дитини від 07 листопада 2014 року, актах від 27 листопада 2014 року та від 11 грудня 2014 року, складених комісією, утвореною Корницькою сільською радою Коломийського району.

Свідок ОСОБА_5, батько позивача зазначив, що всі подарунки коляску та інше мати і сестра відповідачки привезли і кинули через паркан, сказали, що вони їм не потрібні. Вказав, що неодноразово із сином та представниками влади ходили до відповідачки, щоб побачитись з внуком, та їх в дім не впускали.

Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно ст. 142 Сімейного кодексу України діти мають рівні права та обовязки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

У відповідності до ч.1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частина 1 ст. 151 Сімейного кодексу України вказує на те, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Зі змісту статті 158 Сімейного кодексу України випливає, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обовязковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобовязана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Положеннями статті 159 Сімейного кодексу України передбачено наступне: якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Виходячи із вищевикладеного суд вважає, що оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, мають обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку останньої, чого з матеріалів справи не вбачається, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу спілкування батька з сином, суд приходить до висновку, про можливість визначити позивачу, спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3, про який він просить.

На підставі наведеного та ст.ст. 141, 142, 150, 151, 153, 155, 157, 158, 159 СК України, ч.2 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 213, 215, 223, 294 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3, особисте спілкування : перша і третя суботи та друга і четверта неділі місяця, з 10:00 год. до 17:00 год., та кожен четвер місяця з 10:00 год. до 17:00 год.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії.

Суддя П'ятковський В. І.