Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2124/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Белінська І. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

27.08.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

ОСОБА_2 головуючої,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

при секретареві Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10 червня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходів) на кожного.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 03.08.2014 року уклала шлюб із ОСОБА_6. Від шлюбу має дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вказує на те, що відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу в достатньому розмірі на утримання дитини в добровільному порядку. Посилається також на те, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а тому має право на утримання від чоловіка.

Заочним рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10 червня 2015 року позов задоволено повністю.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2015 року заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати заочне рішення в частині стягнення аліментів на утримання позивачки та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову в цій частині відмовити через порушення судом першої інстанції норм матеріального права, недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими. Вказує на те, що на даний час не має постійного місця роботи, проживає з батьками та знаходиться на їхньому утриманні. Зазначає, що суд не взяв до уваги неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі ? частини доходів відповідачем не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вирішила, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру стягнення аліментів на утримання дружини з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Штемпель Світлана Сергіївна та Штемпель Михайло Петрович перебувають в шлюбі, зареєстрованому 03.08.2013 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 406 (а.с. 5). Від сумісного проживання у них народилась донька Штемпель Ольга Михайлівна, 10.09.2014 року народження (свідоцтво про народження від 17.09.2014 року серія І-ОЛ № 168344). Сторони на даний час фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо.

Відповідно до довідки про склад сімї, виданої Бобринецькою міською радою Кіровоградської області, донька проживає біля матері і знаходиться на її утриманні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач повинен виконувати обов?язки по утриманню своєї малолітньої доньки до досягнення нею повноліття, а також утримувати дружину, з якою проживає їх дитина, до досягнення дитиною трьох років у розмірі по ? частині усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця на кожну.

Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Визнавши, що позивач дійсно відповідно до ч.2ст.84 СК України має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, суд, разом з тим, неповно з»ясував обставини, які мають значення для справи,а саме: не встановив, чи може відповідач надавати позивачу матеріальну допомогу і, якщо може, то у якому розмірі.

В апеляційній скарзі і у судовому засіданні в апеляційному суді відповідач пояснив, що він не має постійного місця роботи і його випадкові доходи не дозволяють надавати позивачу утримання. Позивач пояснила, що відповідач працює без офіційного працевлаштування, отримує дохід, проте, їй не відомо, де він працює та який розмір доходу має.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що відповідач приховує розмір свого заробітку (доходу), оскільки його пояснення про те, що він перебуває на утриманні батьків пенсіонерів викликають сумнів у їх правдивості. Разом з тим, позивачем не надано належних доказів щодо наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі по ? частці його заробітку (доходу), що у сукупності становитиме ? частину його доходу. За таких обставин, з урахуванням положень ст.80 СК України, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання позивача підлягає зменшенню до 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача.

Неповне з»ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для ухвалення рішення, порушення норм матеріального права є, відповідно до пп.1, 4 ч.1ст.309 ЦПК України, підставою для зміни рішення у частині визначення розміру аліментів на утримання дружини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,304,307, 309,313-314,316 ЦПК України колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Заочне рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.06.2015 року змінити.

Зменшити розмір аліментів, що підлягає стягненню зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 на її утримання до 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) .

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: