Провадження 2/279/253/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2015 р. Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді Cнігір В.М.,

за участі секретаря судового засідання Каленської І.О.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Коростені Житомирської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ВТБ Банк» з участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, зазначивши , що 24.04.2012 року між ними було укладено Кредитний договір № R9В, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 50 000 гривень, строком повернення до 24.04.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 32 % на рік. Відповідач своїх обов'язків не виконує, станом на 02.02.2014 року має заборгованість в сумі 122 773,45 грн., яка складається з заборгованості по кредиту з врахуванням індексу інфляції та 3 % річних - в сумі 46 673,04 грн., по відсотках за користування кредитом з рахуванням індексу інфляції та 3 % річних - в сумі 20 987,39 грн., пені в сумі 55 113,02 грн. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати .

ОСОБА_1 подав до суду зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ВТБ Банк» про визнання недійсним кредитного договору з підстав невиконання Банком переддоговірної роботи з позичальником; зміст кредитного договору суперечить нормам законодавства, а саме, ст.11, ст.18, ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», ч.2 ст.65 Сімейного кодексу України, тобто укладений без згоди дружини.

В судове засідання сторони не з»явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності № 642/11.5.2 від 25.12.2014 року, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому також просив задоволити вимоги за первісним позовом та відмовити в задоволенні зустрічного позову .

Представник відповідача ОСОБА_4, яка діє згідно довіреності від 27.01.2015 року, просила відмовити в задоволенні позовних вимог за первісним позовом та задоволити вимоги за зустрічним позовом.

Третя особа ОСОБА_2 надіслала до суду заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позовних вимог за первісним позовом та підтримала позовні вимоги ОСОБА_1

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне :

Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування та спір щодо належного виконання кредитного зобов'язання.

24.04.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № R9В, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 50 000 гривень, строком повернення до 24.04.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 32 % на рік (а.с.6-12).

Згідно п.п. 3.3,3.4,3.5 Кредитного договору Позичальник зобов»язаний повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, рівними частинами (ануїтентними платежами), 28 числа кожного місяця.

Відповідно до п.5.2.1 вказаного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадку порушення Позичальником зобов»язань за кредитним договором, невиконання (неналежного виконання зобов»язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами Кредитного договору, затримання Позичальником сплати частини кредиту щонайменше на один календарний місяць.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

При укладенні кредитного договору між сторонами досягнуто згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін у кредитному договорі.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач ОСОБА_1 своїх обов'язків не виконує, станом на 02.06.2014 року має заборгованість в сумі 45 308,24 грн., яка складається із заборгованості по кредиту 24 162,38 грн, інфляційні втрати 1 429,53 грн, 3 % річних 508,14 грн, прострочена заборгованість за відсотками 19 208,19 грн. (а.с.16-18).

При цьому судом не може бути задоволена вимога про стягнення інфляційних витрат і 3 відсотків річних на зобов"язання по сплаті відсотків, оскільки відповідно до п.3 кредитного договору строк виконання встановлено лише щодо суми кредиту - до 24.04.2015 року. Зобов"язання щодо сплати відсотків саме по собі не може розглядатися як прострочення, а тому ст.625 ЦК України до нього не застосовується.

Частиною 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано копії квитанцій про оплату заборгованості за кредитом, сукупний розмір сплачених коштів становить 16 546,50 грн.

Таким чином, 45 308,24 грн (заборгованість за кредитом) - 16 546,50 грн. (сума сплачених позивачем коштів) = 28 761,74 грн.

Позивачем проведено розрахунок пені в розмірі 55 113,02 грн., проте її розмір значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, відсотками та комісією за користування останнім.

Крім того, представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 до суду було подано клопотання, в якій зазначає, що ОСОБА_1 не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тому просить врахувати цей факт при винесенні судом рішення.

При визначенні розміру пені, оскільки визначений позивачем розмір останньої є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру пені до 10 000,00 грн.

Розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 становить: 28 761,74 грн. + 10 000,00 = 38 761,74 грн.

Підставою для зменшення неустойки за рішенням суду є наявність хоча б однієї з підстав передбаченої ст.551 ЦК України: значне перевищення суми неустойки розміру збитків, інші обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 належно не виконував прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору банківського кредиту, істотно порушував його умови , що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості в розмірі 38 761,74 грн.

В задовленні зустрічного позову ОСОБА_1 слід відмовити з підстав його необгрунтованості та недоведеності.

Як вбачається зі змісту кредитного договору кредит був наданий на споживчі цілі позивача, в договорі вказана його ціна. Відповідно до підписаної ОСОБА_1 анкети, останній ознайомлений і згодний з усіма умовами кредитування (а.с.21). Дружина відповідача вимог про визнання кредитного договору недійсним в порядку ст.65 СК України не заявляла.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,11,15,60,209,212-218 ЦПК України, ст.1054 ЦК України , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги за первісним позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ВТБ Банк» заборгованость за кредитним договором в розмірі 38 761 (тридцять вісім тисяч сімсот шістдесят одну) гривню 74 копійки та 454 (чотириста п"ятдесят чотири) гривні 74 копійки понесених судових витрат.

В задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ВТБ Банк» з участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.М. Снігір