Справа№592/2405/15-ц
Провадження №2/592/1068/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - Литовченка О.В.,

при секретарі - Тереніній О.В.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання,

встановив:

Позивачка свої уточнені позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 28.10.1995 року по 12.07.2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми з відповідача вже стягувались аліменти на користь позивачки на утримання їх неповнолітньої доньки. В даний час їх донька навчається в ФДБОЗ ВПО «Московський авіаційний інститут» на денній формі навчання. Відповідач працює в управлінні монтажу та наладки сервісного обслуговування обладнання (цех 410) у ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» на посаді слюсаря. Тому прохає стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої доньки до закінчення дитиною навчання та аліменти сплачувати їй, як матері дитини.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснив, що він являється батьком позивачки ОСОБА_3 та дідусем третьої особи ОСОБА_4 Позивачка та третя особа на даний час в шлюбах не перебувають, постійно проживають на території РФ. За рішенням суду з відповідача стягувались аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі ? його доходу до повноліття дитини. Відповідач обіцяв своїй доньці ОСОБА_4 надати кошти на навчання, однак не надав. Тому вони сім'єю зібрали кошти на навчання, на даний час ОСОБА_4 навчається в ФДБОЗ ВПО «Московський авіаційний інститут» на денній формі навчання на комерційній основі. У договорі №363-к-333-н, вказано замовника ОСОБА_5, який є знайомим їхньої сім'ї, з яким вказаний навчальний заклад за його згоди уклав договір про навчання ОСОБА_4 У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 навчається, не має можливості працювати, потребує коштів для оплати свого навчання, потребує матеріальної допомоги, просив задовольнити уточнені 12.05.2015 року позовні вимоги та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_4 до закінчення нею навчання, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 та аліменти сплачувати матері дитини - ОСОБА_3

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до закінчення дитиною навчання, посилаючись на норми Сімейного кодексу України.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 28.10.1995 року по 12.07.2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.5,6).

Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

ОСОБА_4 навчається в ФДБОЗ ВПО «Московський авіаційний інститут» ( РФ 125993 м. Москва, А-80, ГСП -3, Волоколамський шлях, б. 4) на денній формі навчання на комерційній основі згідно договору № 363-к-333-14 від 19.08.2014 року, період навчання з 01.09.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 та зарахована на перший курс ВНЗ згідно наказу № 127/ст від 20.08.2014 року (а.с. 12, 29, 30-32).

Договір № 363-к-333-14 від 19.08.2014 року укладений між ФДБОЗ ВПО «Московський авіаційний інститут» (Виконавець), ОСОБА_4 (Студент) та ОСОБА_6 (Замовник), який зобов'язався своєчасно вносити плату за надані освітні послуги Виконавцем на підготовку студента ОСОБА_4 (а.с. 30-32).

Згідно довідки КП «Сумижитло» СМР від 17.02.2015 року ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_7, донькою ОСОБА_3, онукою ОСОБА_4, онуком ОСОБА_8 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до довідки від 27.03.2015 року № 2875/Ш/18-19-11-01-38 Державної податкової інспекції у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року інформації про доходи ОСОБА_4 в ЦБД ДРФО немає (а.с. 34).

Відповідно до довідки від 27.03.2015 року № 2999/Г/18-19-11-01-38 Державної податкової інспекції у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року ОСОБА_3 отримувала суми доходів за рахунок отримання аліментних платежів, інших доходів не має (а.с. 33).

Згідно повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця від 24.07.2014 року № 03.11/554 державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 24.07.2014 року внесено запис № НОМЕР_3 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, НОМЕР_1.

Судом ставилось на обговорення питання надання стороною позивачки документально підтвердженої інформації фіскальних органів про отримані доходи позивачкою ОСОБА_3 та третьою особою ОСОБА_4 на території постійного проживання, тобто РФ. Вищезазначені докази для дослідження суду надані не були.

Відповідач ОСОБА_2 працює в Управлінні монтажу та наладки сервісного обслуговування обладнання (цех 410) у ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» на посаді слюсаря, має стабільний та прогнозований дохід, інших утриманців не має, інвалідом не являється, не має серйозних діагностованих хронічних захворювань, дані обставини підтверджені також поясненнями сторін в судовому засіданні, визнаються сторонами та не оспорюються.

У відповідності з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст.15 ЦПК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, які і є підставою для звернення до суду.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи зі змісту ст. ст. 214-215 ЦПК України, підставою для задоволення позову в цивільному судочинстві є доведеність факту порушення прав, свобод чи інтересу особи, яка звернулась до суду за їх захистом.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року (далі - Конвенція), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 27 Конвенції, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно п.п.17, 20 постанови пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти виплачуються щомісячно; обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Ст. 199 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку у твердій грошовій сумі або частині заробітку платника аліментів з урахуванням його матеріального становища, стану здоров'я, наявності в нього інших дітей, можливості надання утримання іншим з батьків.

З огляду на вказане, суд вважає, що з урахування матеріального та сімейного становища сторін, того, що відповідач є працездатною особою, працює, має можливість надавати доньці матеріальну допомогу, у зв'язку з продовженням нею навчання, тому позовні вимоги позивачки слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_4, починаючи стягнення з 13.03.2015 року і до закінчення дитиною навчання, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7, але не більше як до досягнення нею 23 років, та аліменти сплачувати матері дитини - ОСОБА_3

Визначаючи розмір аліментів суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Ст. 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно також стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись 3, 10, 11, 15, 57-60, 209, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Суми, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, і/н НОМЕР_2 аліменти у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Суми, починаючи стягнення з 13.03.2015 року і до закінчення дитиною навчання, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7, але не більше як до досягнення нею 23 років, та аліменти сплачувати матері дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженці м. Суми, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1, і/н НОМЕР_1.

Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги подано не було.

Суддя О.В. Литовченко