Справа №592/2294/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1091/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Попруги С. В. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім.М.В.Фрунзе»

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 17 квітня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім.М.В.Фрунзе» про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 17 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО ім.М.В.Фрунзе» на користь ОСОБА_3 9500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО ім.М.В.Фрунзе» на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське НВО ім. М.В.Фрунзе», посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

При цьому доводить, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували заподіяння йому моральної шкоди.

Вказує, що товариство не порушувало законних прав позивача, оскільки в п.19 акту розслідування професійного захворювання №93 від 10 вересня 2014 року, складеного комісією з розслідування професійного захворювання відносно позивача не встановлено порушень товариством нормативних актів про охорону праці та посадових осіб, які допустили такі порушення.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, проте своїм процесуальним правом на участь у ньому не скористалися, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у звязку з погіршенням стану здоровя внаслідок професійного захворювання, втрати нормальних життєвих звязків, які вимагають додаткових зусиль для організації життя, ОСОБА_3 заподіяна моральна шкода, на відшкодування якої визначена сума у 9500 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно зясував обставини справи, вірно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував відповідні їм норми матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що з 13 квітня 1971 року по 27 березня 2014 року ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з ПАТ Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе, до виходу на пенсію, працювала стрижневиком ручного формування.

Актом розслідування професійного захворювання №93 від 10 вересня 2014 року ОСОБА_3 встановлено професійне захворювання у вигляді: ХОЗЛ пилової етіології ІІ ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст.Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне.

Вібраційна хвороба від дії локальної вібрації ІІ ст. в формі вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок зі стійким вегетативно-трофічними порушеннями на кистях і ангіоспазмами пальців рук, міофиброзом мязів надлопаткової області, двохстороннім плечелопатковим периартрозом, двохстороннім деформуючим остеоартрозом ліктьових і променево-запясткових суглобів зі стійким вираженим больовим синдромом і обмеженням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалої дії вібрації і фізичних навантажень на виробництві. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне, від тривалої дії шуму на виробництві. (Основний діагноз).

НЦД за гіпертонічним типом. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична) І-ІІІ ст. з вестибулоатактичним і астено-невротичним синдромом. РОХП, переважно шийного відділу, деформуючий спондильоз, спондилоартроз з полірадикулярним і стійким больовим синдромами. Гіперметропотія слабкового ступеню обох очей, персбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз).

Зазначене вище професійне захворювання виникло у звязку з недосконалістю технологій, неефективністю використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці; причина професійного захворювання проведення робіт в умовах підвищення рівнів виробничого шуму, пилу, загазованості та локальної вібрації.

Згідно довідки МСЕК від 26 листопада 2014 року ОСОБА_3 встановлено 60% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності.

У той час, як відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Матеріали справи не містять належних і допустимих письмових доказів, які б свідчили про вжиття відповідачем заходів із забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці працівників в умовах підвищених рівнів виробничого шуму, пилу та локальної вібрації, відтак і доводи апеляційної скарги про не встановлення в акті розслідування винних осіб не спростовують висновків суду щодо обовязку роботодавця з виконання згаданих вимог законодавства про працю.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоровя умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обовязок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Отже, є помилковими доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав відшкодування моральної шкоди, оскільки місцевим судом встановлено, що позивач, у звязку з професійним захворюванням, втратою професійної працездатності на 60% змушений вживати додаткові зусилля для організації свого життя, що спричиняє йому моральні страждання, на відшкодування яких судом обґрунтовано, з врахуванням принципу розумності й справедливості, визначено суму 9500 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім.М.В.Фрунзе» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 17 квітня 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -