Справа № 308/3857/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

12 травня 2015 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі: головуючого - Власова С.0.,

суддів- Дроботі В.В., Бисаги Т.Ю.,

при секретарі - Чучка Н.В.,

з участю: відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі -ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») звернувся до суду з позовом, в якому зазначало, що 10.11.2011 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №008-06000-101111, згідно якого останньому було відкрито картковий рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України - гривні: кредитна лінія на загальну суму 100 000 грн., з лімітом 10 000 грн., а відповідач зобов'язувався щомісяця погашати частину суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, здійснювати погашення заборгованості за овердрафтом за попередній звітний місяць, сплачувати відсотки, нараховані за користування кредитною лінією,та всю суму пені, нараховану за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості. Однак, взяті на себе зобов'язання ОСОБА_2 належним чином не виконував, і станом на 13.01.2014 року його заборгованість складає 9895,00 грн., з яких: 3895,00 грн.-тіло кредиту; 3000,00 грн.- прострочене тіло кредиту; 3000,00 грн.- заборгованість по комісіям.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 03.12.2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №008-06000-101111 від 10.11.2011 року в розмірі 9895, 00 грн., з яких: 3895,00 грн.-тіло кредиту; 3000,00 грн.-прострочене тіло кредиту; 3000,00 грн.- заборгованість по комісіям, а також 243,60 грн. судових витрат.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм матеріального і процесуального права. При цьому вказує на сплив строків позовної давності для звернення до суду, а також на неналежність засвідчення копій документів, які додаються до позовної заяви. З цих підстав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Є доведеним, що 10.11.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №008-06000-101111, згідно якого останньому було відкрито картковий рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України - гривні: відновлювальна кредитна лінія в загальному розмірі 30 000 грн., з лімітом 10 000 грн., а відповідач зобов'язувався щомісяця погашати частину суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, здійснювати погашення заборгованості за овердрафтом за попередній звітний місяць, сплачувати відсотки, нараховані за користування кредитною лінією,та всю суму пені, нараховану за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості (а.с.5-7).

Встановлено, що взяті на себе зобов'язання ОСОБА_2 належним чином не виконував, і станом на 13.01.2014 року його заборгованість складає 9895,00 грн., з яких: 3895,00 грн.-тіло кредиту; 3000,00 грн. - прострочене тіло кредиту; 3000,00 грн. - заборгованість по комісіям, що стверджується розрахунком банку (а.с.17).

Відповідач іншого розрахунку боргу, якщо такий відмінний від розрахунку банку, суду не надав.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строку та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог.

Щодо доводів апеляційної скарги про застосування строків позовної давності, колегія суддів констатує наступне.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Разом з тим, згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідач в ході розгляду справи в суді першої інстанції не клопотав про застосування строків позовної давності, а від так судом правильно такі не були застосовані.

Крім того, всі копії документів, які є додатком до позовної заяви завірені відбитком круглої печатки банку та відбитком штампу «з оригіналом згідно», що повністю відповідає вимогам щодо завірення копій документів юридичними особами.

Згідно вимог ст. 303 ч.1 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 304, п.1 ч.1 ст.307 , 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :