Справа №592/4414/13 Головуючий у суді у 1 інстанції - Корольова Г.Ю.
Номер провадження 22-ц/788/164/15 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

07 травня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Лузан Л. В. , Дубровної В. В.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення суду

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Сумської міської ради, треті особи - Приватне підприємство «Мегаполіс», Управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, Сумська регіональна філія ДП Центру ДПЗК, Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області про визнання державного акту недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Приватного підприємства «Мегаполіс», третя особа - Комунальне підприємство «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 листопада 2014 року у задоволені позову ОСОБА_4 та зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 03 лютого 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 листопада 2014 року задоволено частково. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 листопада 2014 року в даній справі в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_3 про демонтування огорожі і визнання недійсним плану земельної ділянки скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення про їх задоволення. Зобов'язано ОСОБА_4 демонтувати тверду металеву огорожу встановлену на межі між земельними ділянками АДРЕСА_1 та влаштувати її на межі між даними земельними ділянками, що визначена в державному акті на право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1, виданого ОСОБА_3 від 12 грудня 2009 року. Визнано недійсним план земельної ділянки землевласника ОСОБА_4, розташованої по АДРЕСА_2, виготовлений ПП «Мегаполіс», що знаходиться в матеріалах даної цивільної справи на а.с. 11,12 т. 1. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

13 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в даній справі, яким вирішити питання щодо невирішеної позовної вимоги про зобов'язання ОСОБА_4 влаштувати останні 15 метрів паркану після демонтування твердої металевої огорожі встановленої на межі між земельними ділянками АДРЕСА_1 з допомогою сітки рабиці або штахетника «в розбіжку» висотою не вище 1,5м.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Позовні вимоги ОСОБА_3 щодо облаштування останніх 15 м. паркану з допомогою сітки рабиці або штахетника «в розбіжку» висотою не вище 1,5 м. були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, про що не заперечував позивач ОСОБА_3, проте суд відмовив в задоволенні даної вимоги.

Апеляційний суд переглядаючи рішення місцевого суду погодився з останнім в частині вирішення даних вимог і рішення в цій частині не скасовував. Під час розгляду даної заяви ОСОБА_3 повідомив, що відповідач ОСОБА_4 почав виконувати рішення апеляційного суду по влаштуванню паркану на межі визначеної у державному акті виданого на ім'я ОСОБА_3

Тому відсутні підстави у апеляційного суду для ухвалення додаткового рішення.

Проте ОСОБА_3 в разі не згоди з рішенням місцевого суду щодо вирішення даних вимог має право оскаржити його в касаційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 220 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -