УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсним свідоцтва про право особистої власності, визнання права власності на будинок в порядку забудови, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

У липні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просила суд ухвалити рішення, яким визнати її власником індивідуального будинку по АДРЕСА_1 як забудовника, визнати недійсним свідоцтво про право особистої власності ОСОБА_7 на вказаний будинок від 27 вересня 1993 року № 59474.

ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності на частину спірного будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на ј частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8

ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом, та просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на ј частини житлового будинку з надвірними будівлями, яке розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання права власності на частину спірного будинку в порядку спадкування за законом, та просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на ј частини житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення. Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - задоволено. Визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності, по ј частині за кожним, будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 Залишено відкритою ј частини будинку АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2015 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2014 року змінено в частині позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, виклавши в цій частині резолютивну частину рішення суду першої інстанції в наступній редакції: «Визнати за ОСОБА_4 право власності на ј частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8 Визнати за ОСОБА_3 право власності на ј частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_10 Визнати за ОСОБА_5 право власності на ј частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_10 Залишити відкритою ј частини спадщини у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8.» В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині первісних позовних вимог, а справу в цій частині передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_2, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та дійшов вірного висновку що первісним позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, не доведено та не надано докази відповідно до викладених обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсним свідоцтва про право особистої власності, визнання права власності на будинок в порядку забудови, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук