У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Наумчука М.І.,
Мостової Г.І.,Олійник А.С.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за договором, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 22 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 160 793,13 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він на підставі договору про відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «АК «Промінвестбанк») та ним, набув право вимоги до відповідачів за кредитним договором №30 від 31 січня 2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) (далі - АК «Промінвестбанк» (ЗАТ) та ОСОБА_6 З метою забезпечення виконання зобов'язань останнього між АК «Промінвестбанк» (ЗАТ) та ОСОБА_7 31 січня 2008 року укладено договір поруки №32, за умовами якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником за порушення умов кредитного договору. 31 січня 2008 року між АК «Промінвестбанк» (ЗАТ) та ОСОБА_9 був укладений договір поруки №33, зі змістом аналогічним попередньому договору поруки. Відповідачі належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконували, у зв'язку з чим станом на 30 червня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 160 793,13 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачів.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2014 року в задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 22 грудня 2014 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на виконання солідарного зобов'язання на користь ТОВ «Кредитна ініціатива» заборгованість за кредитним договором №30 від 31 січня 2008 року, укладеним між ОСОБА_6 та АК «Промінвестбанк» (ЗАТ) в розмірі 160 793 грн. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_8 на виконання солідарного зобов'язання на користь ТОВ «Кредитна ініціатива» заборгованість за кредитним договором №30 від 31 січня 2008 року укладеним між ОСОБА_6 та АК «Промінвестбанк» (ЗАТ) в розмірі 160 793 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з неналежного виконання відповідачами умов кредитного договору та договорів поруки.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись повністю не можна виходячи з таких підстав.

Судами встановлено, що 31 січня 2008 року між АК «Промінвестбанк» (ЗАТ) та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №30, за умовами якого останньому було надано кредит в сумі 23 560 доларів США зі сплатою за його користування 10% річних, зі строком повернення кредиту не пізніше 28 січня 2028 року (а.с. 6-11). Також між сторонами кредитного договору було укладено низьку договорів про внесення змін до кредитного договору від 24 березня 2009 року, від 28 серпня 2009 року, від 09 липня 2010 року, від 09 вересня 2010 року, від 11 березня 2011 року (а.с. 12-13, 18-19, 24, 29, 30).

В забезпечення виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_6 за кредитним договором 31 січня 2008 року між «АК «Промінвестбанк» (ЗАТ) та ОСОБА_7 був укладений договір поруки № 32, за умовами якого остання несе солідарну відповідальність за зобов'язаннями позичальника (а.с. 32). 28 серпня 2009 року між зазначеними сторонами укладено договір про внесення змін №1/32/25 (а.с. 33).

31 січня 2008 року між «АК «Промінвестбанк» (ЗАТ) та ОСОБА_9 був укладений договір поруки №33, відповідно до якого поручителю відомі всі умови кредитного договору, розмір кредиту та строк його повернення (а.с. 34). Аналогічна додаткова угода № 1/33/26 була укладена 28 серпня 2009 року між «АК «Промінвестбанк» (ЗАТ) та ОСОБА_9 (а.с. 35).

17 грудня 2012 року між ПАТ «АК «Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про відступлення прав вимоги (а.с. 57-67).

ТОВ «Кредитні ініціативи» на адресу відповідачів 11 липня 2014 року направляло письмові вимоги погасити заборгованість по кредиту у розмірі 160 986,81 грн. Листи направлено згідно реєстру 11.07.2014 року, відомості про отримання відповідачами вимог до матеріалів справи не долучені (а.с. 50-56).

Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов᾽язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Згідно зі ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, судове рішення теж не може ґрунтуватися на припущеннях.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд не звернув уваги на те, що позивачем не доведено факту, що він отримав право вимоги за вказаним кредитним договором та договорами поруки.

Копія договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеного між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «АК «Промінвестбанк» належним чином не завірена, зміст певних пунктів прихований, а з додатку № 1 до договору взагалі неможливо встановити розмір грошового зобов'язання, по якому передається право вимоги, а також те, що договір № 30 від 31 січня 2008 року є предметом договору від 17 грудня 2012 року.

Апеляційним судом не надано належної оцінки наявному в матеріалах справи розрахунку заборгованості, з якого неможливо встановити, на якій підставі відповідачам нараховувались відсотки та пеня після 17 грудня 2012 року, з розрахунку не вбачається, яка заборгованість по договору є поточною, а яка плановою, оскільки договір діє до 28 січня 2028 року.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 22 грудня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук
А.С. Олійник