УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

22 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Дьоміної О.О., Євграфової Є.П.,

Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Реєстраційна служба міського управління юстиції у Запорізькій області, про виключення запису з реєстру іпотек, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України»), треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Реєстраційна служба міського управління юстиції у Запорізькій області, про виключення запису з реєстру іпотек, посилаючись на те, що 19 лютого 2008 року між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_6 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 1029-Ф.

З метою забезпечення виконання договору між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_6 було оголошено померлою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2013 року у зв'язку із припиненням основного зобов'язання смертю боржника визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2-1362/2012, виданий 12 грудня 2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя у цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, припиненим є і договір іпотеки від 19 лютого 2008 року № 1Z/1029-Ф, укладений між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, предметом якого була квартира АДРЕСА_1. Договором іпотеки накладено заборону відчуження вказаного у договорі жилого приміщення до припинення цього договору іпотеки, що порушує права позивача розпоряджатися цим нерухомим майном.

ОСОБА_3 звернулась із письмовою вимогою до банку, вимагаючи вжити заходів щодо зняття обтяжень на належне їй нерухоме майно, проте банк відмовився виконати обов'язок, покладений на нього законом, у зв'язку з чим вимушена була звернутися до суду з позовом.

Посилаючись на зазначені обставини, просила виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 19 лютого 2008 року № 6624892 про обтяження квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18 листопада 2014 року, позов задоволено.

Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 19 лютого 2008 року № 6624892 про обтяження іпотекою квартири літ. «Д» за адресою: квартира АДРЕСА_1.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, задовольняючи позов, зазначав наступне.

19 лютого 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», і ОСОБА_6 був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 1029-Ф, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 270 тис. грн, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі.

На забезпечення виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором 19 лютого 2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та майновими поручителями: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки нерухомого майна № 1Z/1029-Ф, за яким в іпотеку передано квартиру літ. «Д», загальною площею 64 кв. м, житловою площею 30 кв. м, зі всіма невід'ємними її приналежностями, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта 20407123.

Як вбачається з листа відповідача від 12 лютого 2014 року № 011/163, в державному реєстрі іпотек на теперішній час значиться запис обтяження щодо договору іпотеки нерухомого майна від 19 лютого 2008 року № 1Z/1029-Ф - квартира АДРЕСА_1, що також підтверджується і поясненнями представника банку, наданими ним у судовому засіданні.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, оголошено померлою. Рішенням у вказаній справі встановлено, що основний боржник за договором кредитної лінії від 19 лютого 2008 року № 1029-Ф ОСОБА_6 була відсутня у місці проживання та про неї не було ніяких відомостей ще задовго до дати подання банком позову про звернення стягнення на предмет іпотеки та у зв'язку з цими обставинами було оголошено її розшук, а за спливом трьох років визнано померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У правовідносинах щодо кредиторних боргів спадкодавця правонаступництво допускається за боргами, які мали місце на час смерті позичальника, а спадкоємці відповідають за цими боргами у межах спадкового майна.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 31 жовтня 2013 року, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2-362/2012, виданий 12 грудня 2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя у цивільній справі № 2/0808/1362/2012 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки. У процесі розгляду цивільної справи № 6/331/319/13 було встановлено, що у зв'язку зі смертю основного боржника ОСОБА_6 за договором відновлювальної кредитної лінії від 19 лютого 2008 року № 1029-Ф відпала підстава для стягнення заборгованості за вищевказаним виконавчим листом, оскільки майнові поручителі не зобов'язувались перед спадкоємцями померлої, тому в силу ст. 523 ЦК України їх майнова порука припинилась. Отже, оскільки припиненим є основне зобов'язання, згідно зі ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека є також припиненою. Таким чином, у зв'язку зі смертю боржника ОСОБА_6 за основним зобов'язанням припинився обов'язок відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 щодо майнової поруки.

Крім того, ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 31 жовтня 2013 року у справі № 22-ц/778/3731/13 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, яка долучена до матеріалів справи, встановлено, що протягом шести місяців жоден із спадкоємців ОСОБА_6 до нотаріальних органів не звертався, спадщину ніхто не прийняв, спадкоємців не встановлено. За таких обставин на підставі вимог ст. ст. 607, 523 ЦК України зобов'язання ОСОБА_6 за договором відновлювальної кредитної лінії від 19 лютого 2008 року № 1029-Ф припинились у зв'язку з її смертю, а на майнових поручителів може бути покладено обов'язок щодо належного виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у нього правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителів відповідати за нового боржника. У даному випадку є припиненим основне зобов'язання та в силу ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека є також припиненою, ці обставини є підставою для визнання виконавчого листа про звернення стягнення на предмет іпотеки таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до вимог ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

За змістом ст. 593 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Тобто іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Оскільки основне зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії припинено, іпотека є також припиненою. Таким чином, у зв'язку із припинення іпотеки, яка була підставою для внесення запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, запис про обтяження згідно з Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягає виключенню.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, підстав для скасування ухвалених ними рішень не вбачає.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: О.О. Дьоміна

Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко