У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Черненко В.А., Журавель В.І., Лесько А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: виконавчий комітет Ренійської міської ради Одеської області, інспекція архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, про зобов'язання знести самовільно збудоване майно за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 29 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила зобов'язати ОСОБА_5 знести самочинно побудований сарай літ. «Ж», який використовується як гараж, що розташований по АДРЕСА_1, та засипати зливну яму, викопану на подвір'ї домоволодіння по вказаній адресі.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_2. ОСОБА_5 належить сусідній будинок АДРЕСА_1. Вказувала, що її будинок побудований по межі та одна із сторін будинку виходить на сторону ОСОБА_5, у якої немає відмостки. Зазначала, що її будинок руйнується та дає осідання і вона має намір укріпити фундамент. Проте відповідач скористався частиною стіни її будинку, побудував гараж, встановив залізні ворота. Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 16 березня 2007 року ОСОБА_5 зобов'язано знести самочинно збудований гараж, що ним було зроблено, проте після цього він знову збудував гараж без дозволу відповідної ради, Інспекції ДАБК у Одеській області та затвердженої проектної документації.

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 11 березня 2014 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_5 знести самочинно побудований сарай літ. «Ж», який використовується як гараж по АДРЕСА_1

Зобов'язано ОСОБА_5 засипати, викопану на подвір'ї домоволодіння по АДРЕСА_1, зливну яму.

Вирішено питання про розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29 травня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, суд дійшов вірного висновку про те, що відновлення ОСОБА_5 сараю літ. «Ж», в існуючих розмірах та в розмірах, які зазначені в технічному плані на домоволодіння не є самочинним будівництвом, оскільки він набув на нього право власності ще у 1998 році.

Крім того, позивачем не було надано доказів наявності зливної ями, а також доказів того, яким чином вона впливає на руйнування її будинку (ст. 60 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 29 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І. Журавель

А.О. Лесько