У Х В А Л А

Справа № 183/8187/14-ц

№ 2/183/2163/15

15 червня 2015 року м.Новомосковськ

суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д.О. розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімпроменерго", ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки та звернення стягнення на майно, -

В С Т А Н О В И В :

25 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімпроменерго", ОСОБА_2, в якому просив:

З метою звернення стягнення на частку у розмірі пропорційній частці ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) виділити частку у розмірі 50%

- комплексу будівель та споруд, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пров. Складський, буд. 2 Б;

- комплексу будівель та споруд автозаправної станції, що розташована адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, буд. 238;

- асфальтобетонного заводу, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Солонянський район, селище Єлізарове, вул. Залізнична, буд. 10.

З метою задоволення вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) у загальному розмірі 2 279 100,00 грн. звернути стягнення на:

- частку у розмірі 50 % комплексу будівель та споруд, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пров. Складський, буд. 2 Б;

- частку у розмірі 50 % комплексу будівель та споруд автозаправної станції, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, буд. 238;

- частку у розмірі 50 % асфальтобетонного заводу, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Солонянський район, селище Єлізарове, вул. Залізнична, буд. 10, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Хімпроменерго» (код за ЄДР 34775485).

Встановити спосіб реалізації виділених часток майна шляхом їх продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом/ на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року відкрито провадження у справі.

24 лютого 2015 року позивачем уточнено позовні вимоги, відповідно до яких позивач залучив співвідповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та просив:

виділити 1/2 частину з нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімпроменерго» (код за ЄДР 34775485), а саме:

- комплексу будівель та споруд, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пров. Складський, буд. 2-Б;

- комплексу будівель та споруд автозаправної станції, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, буд. 238;

- асфальтобетонного заводу, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Солонянський район, селище Єлізарове, вул. Залізнична, буд. 10,

що пропорційна 50 % розміру частки учасника - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімпроменерго», згідно з балансом Товариства.

З метою задоволення вимог ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3) у загальному розмірі 2 279 100,00 грн. звернути стягнення на виділені частки нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімпроменерго» (код за ЄДР 34775485), а саме на:

- 1/2 частину комплексу будівель та споруд, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пров. Складський, буд. 2-Б, за вартістю встановленою балансом ТОВ «Хімпроменерго».

- 1/2 частину комплексу будівель та споруд автозаправної станції, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, буд. 238, за вартістю встановленою балансом ТОВ «Хімпроменерго».

- 1/2 частину асфальтобетонного заводу, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Солонянський р-н, селище Єлізарове, вул. Залізнична, буд. 10, за вартістю встановленою балансом ТОВ «Хімпроменерго».

Стягнути з поручителя - ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 2 205 935,00 грн., які не повернені ОСОБА_7 відповідно до договору позики.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року скасовано з передачею питання щодо відкриття провадження у справі на розгляд суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне повернути подану позовну заяву на підставі наступного.

Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 -114 ЦПК).

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" передбачено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК) віднесено до компетенції господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Позов, який поданий ОСОБА_1 ґрунтується на приписах частини 57 Закону України «Про господарські товариства», відповідно до якої звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі, за його особистими боргами допускається лише в разі недостатності у нього іншого майна для задоволення вимог кредиторів. Кредитори такого учасника мають право вимагати від товариства виплати вартості частини майна товариства, пропорційної частці боржника у статутному капіталі товариства, або виділу відповідної частини майна для звернення на нього стягнення. Частина майна, що підлягає виділу, або обсяг коштів, що становлять її вартість, встановлюється згідно з балансом, який складається на дату пред'явлення вимог кредиторами.

За змістом ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управління господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Отже, корпоративне право є правом особи, якій належить частка у статутному капіталі товариства на управління товариством, участь у загальних зборах, право на отримання прибутку пропорційно частці у статутному капіталі та на інші права визначені законодавством або статутом.

Водночас, поданий позов не є корпоративним спором, оскільки заявлений не з приводу корпоративних відносин, а з приводу звернення стягнення на майно учасника товариства.

Водночас, після наповнення статного капіталу, майно, яке внесене учасником, стає власністю товариства і не є власністю учасника і включається до його балансу. Таким чином, частка у статутному капіталі товариства і частка в майні товариства - не тотожні поняття, і не може ототожнюватись з нерухомим майном, яке є на балансі товариства. Внаслідок чого, спір стосується не нерухомого майна, яке є на балансі підприємства, а стосовно частки в статутному майні підприємства.

Стаття 114 ЦПК України встановлює виключну підсудність з питань, що виникають з приводу нерухомого майна, водночас, спір між позивачем та відповідачам виник не з приводу нерухомого майна, а з приводу стягнення частки майна пропорційній частці учасника у статному капіталі, а тому правила виключної підсудності не поширюються на вказані правовідносини. Поданий позов, стосується стягнення частини майна боржника, пропорційній його частці у статутному капіталі товариства, яка встановлюється на підставі балансу товариства і не є спором з приводу нерухомого майна.

Так, згідно ч.2 ст.109 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням, внаслідок чого подана позовна заява підлягає поверненню позивачу для подання її до належного суду, яким, згідно територіальної підсудності є Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Згідно п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, позовна заява заява повертається позивачу у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи той факт, що ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області скасовано ухвалу про відкриття провадження у справі, уточнена позовна заява, якою залучено в якості співвідповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 не може бути прийнята судом до уваги, що не позбавляє позивача права звернутися з означеним позовом до відповідного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.121, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімпроменерго", ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки та звернення стягнення на майно повернути .

Роз'яснити позивачу, що у відповідності до ч.5 ст.121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до належного суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.О. Парфьонов