РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18945/14-ц

пр. № 2/759/1071/15

06 травня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого- судді Петренко Н.О.

при секретарі Савченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Київської міської ради, треті особи: Київська міська державна адміністрація, Спеціалізований будинок для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів про визнання права користування житловим приміщенням, зобов'язання укласти договір житлового найму

встановив:

Представник позивача звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати за позивачкою ОСОБА_1 право користування однокімнатною квартирою АДРЕСА_1. Зобов'язати Святошинську районну у м. Києві державну адміністрацію укласти з позивачем договір житлового найму на вказану однокімнатну квартиру. Мотивує свої вимоги тим, що позивач є людиною похилого віку, інвалідом 2 гр., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, перебуває на квартирному обліку у Святошинській районній у м. Києві державній адміністрації з 29.12.2006 року по категорії учасник війни. З літа 2012 року позивачка була поселена в однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, де проживає і по теперішній час. Але Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація не уклала з позивачкою договір житлового найму, їй не надається квитанція для сплати комунальних послуг, у зв`язку з чим позивачка вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Наголосила, що ОСОБА_1 було поселено в спірну квартиру на підставі протоколу № 8 від 14.05.2012р. Директор будинку ОСОБА_4 виділила позивачці квартиру та дозволила проводити ремонтні роботи. Все літо2012р. родичі та знайомі позивачки проводили ремонтні роботи в спірній квартирі, по завершенню ремонтних робіт завезли меблі, необхідні для проживання. З осені 2012р. позивачка проживає в спеціалізованому будинку для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на АДРЕСА_1, де і проживає по теперішній час. Останнім часом директор будинку ОСОБА_4 стала наполягати на тому, щоб позивачка тимчасово звільнила спірну квартиру, поки Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація не поставить її на соціальний квартирний облік, як того вимагає норма закону.

Представник відповідача Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації проти позову заперечувала посилаючись на те, що позивачка не перебуває на квартирному соціальному обліку, а відповідно у неї відсутні підстави займати квартиру АДРЕСА_1. Позивачка неодноразово повідомлялася про необхідність подання повного пакету документів для постановлення її на соціальний квартирний облік, але до цього часу документи не подані. Крім того, правом взяття на соціальний квартиний облік користуються громадяни України (ст.10 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення»), тоді як позивачка не є громадянкою України. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений, направив до суду заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 не перебуває на соціальному квартирному обліку, а отже не має права на отримання соціального житла. Єдиною підставою для вселення у житлове приміщення спеціалізованого будинку є рішення органу місцевого самоврядування та спеціальний договір найму соціального житла. У Київської міської ради відсутні правові підстави видати ОСОБА_1 ордер на зайняття житлової площі, укладення з нею договору житлового найму на квартиру АДРЕСА_1 та відсутні законні підстави визнати за позивачем право користування на вказану квартиру.

Представник третьої особи Київської міської державної адміністрації в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на те, що для отримання соціального захисту, тобто житла у спецбудинку, необхідно стати на соціальний квартирний облік в органі місцевого самоврядування за місцем свого перебування. Оскільки позивач обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що вона перебуває на квартирному обліку з 29.12.2006р., доказів її перебування на соціальному квартирному обліку не надано, а отже відсутні підстави для задоволення позову.

Представник третьої особи Спеціалізованого будинку для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки відсутні правові підстави надання позивачу квартири в спецбудинку. Позивач не перебуває на соціальному квартирному обліку, їй неодноразово було наголошено про те, що вона має зібрати повний пакет документів та звернутися до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про взяття її на соціальний квартирний облік. На момент розгляду позову позивач не перебуває на соціальному квартирному обліку, а тому відсутні правові підстави щодо її проживання в спецбудинку. Також позивачка не є громадянкою України, тоді як відповідно до вимог чинного законодавства право на зайняття квартири в спецбудинку мають тільки громадяни України. Просить відмовити в задоволенні позову.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що вона є директором Спеціалізованого будинку для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів з 24.03.2011р. В квітні 2012р. вона була запрошена на засідання комісії з питань розгляду заяв про надання житлових приміщень у спеціалізованих будинках для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідівна АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1. Рішенням комісії від 14.05.2012р.було вирішено надати ОСОБА_1 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 без права реєстрації в спецбудинку. Влітку 2012р. ОСОБА_1 прийшла до будинку, свідок ОСОБА_4 показала їй квартиру та дозволила проводити ремонтні роботи в спірній квартирі. Все літо і частину осені в спірній квартирі проводились ремонтні роботи родичами та знайомими позивачки. ОСОБА_1 в будинку не проживає, але періодично приходить на різні зібрання. По завершенню ремонту привезла в квартиру свій диван та шафу. Право на поселення до спецбудинку мають громадяни, відносно яких прийнято розпорядження про поселення Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією. Рішення комісії не дає право на поселення, але оскільки бабуся дуже страждала в своїй родині, часто приходила побита, тому її поселили, не зважаючи на відсутність даного розпорядження. Неодноразово свідок разом з ОСОБА_1 зверталася до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації щодо постановлення її на соціальний квартирний облік, але питання з даного приводу на даний час так і не вирішено.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що вона проживає в спецбудинку з червня 2012р. в кімнаті АДРЕСА_4. ОСОБА_1 проживає напроти, свідок буває у неї в кімнаті, вони майже кожного дня спілкуються.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що навесні 2012р. він робив ремонт в соцбудинку в квартирі бабусі свого друга ОСОБА_7 на другому поверсі, оскільки квартира була в дуже паганому стані. В будинок вони проходили через вахтера, який їх пропускав, знаючи, що вони роблять ремонт в квартирі Після заселення (осінь 2012р.) неодноразово був в цій квартирі з приводу ремонту сантехніки.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що вона є донькою позивачки ОСОБА_1, яка в червні 2012р. заселилась в спірну квартиру та проживає там постійно. Кожен місяць дає директору 200 грн. на оплату комунальних послуг. Квартиру в м. Кіров продали і на ці кошти зробили ремонт в своїй квартирі та в спірній квартирі. Про виділення матері квартири телефоном повідомила директор будинку ОСОБА_4 В 2010р. свідок разом з матір`ю ходили в квартвідділ, де запропонували поселити матір до спецбудинку, на що вони погодились. Напередодні 2015р. директор будинку запропонувала матері звільнити квартиру, оскільки вона проживає там неправомірно.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно листа № 2003-Б-102 від 03.02.2012р. Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація звернулася в комісію з питань розгляду заяв про надання житлових приміщень у спеціалізованих будинках для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 з проханням поселити мешканку району ОСОБА_1, 1929 р.н., в спеціалізований будинок для громадян похилого віку та інвалідів АДРЕСА_1, як таку, що перебуває на квартирному обліку для поліпшення житлових умов у списках першочергового забезпечення житлом для учасників війни з 2006р.

Згідно витягу з протоколу № 8 від 14.05.2012р. засідання комісії з питань розгляду заяв про надання житлових приміщень у спеціалізованих будинках для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 вирішено надати ОСОБА_1 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 без права реєстрації в спеціалізованому будинку.

Як вбачається з довідки ф-3 від 17.10.2014р. ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК ОСОБА_1 встановлена 2 група інвалідності з 11.12.2012р. довічно.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» надання громадянам житла з житлового фонду соціального призначення здійснюється за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування. Таке рішення є підставою для укладення відповідного договору найму соціального житла. Договір найму соціального житла діє до моменту виникнення обставин, за яких наймач соціального житла втрачає право на користування таким житлом. У договорі найму соціального житла обов'язково зазначається вичерпний перелік підстав для припинення дії такого договору, визначених цим Законом.

Згідно тимчасової довідки на постійне проживання ОСОБА_1, 1929 р.н., громадянка Росії, з 2004р. переїхала на постійне місце проживання: АДРЕСА_2 та зареєстрована за вищевказаною адресою.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін позивачка зайняла спірну квартиру відповідно до листа Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації та виписки з протоколу Комісії, рішенням якої надано ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1. Директором будинку ОСОБА_4 дане рішення прийнято до виконання та за її погодженням позивачу було дозволено проводити ремонтні роботи та поставити свої меблі в спірній квартирі (згідно п. 5 загальної частини Положення про спеціалізований будинок для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на АДРЕСА_1), а відповідно і проживати позивачу та отримувати послуги в спецбудинку, що не заперечували представники відповідачів в судовому засіданні. Суд приймає за достовірне факт проживання та користування спірною квартирою позивачем протягом трьох років з дозволу адміністрації будинку, а тому вимогу позивача про визнання за нею права користування на квартиру АДРЕСА_1 суд задовольняє.

В частині зобов'язання видати ордер та укласти договір житлового найму суд відмовляє, оскільки відсутні правові підстави.

На підставі викладеного та керуючись вимогами Положення про спеціалізований будинок для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на АДРЕСА_1), ст.ст. 10,11,60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право користування на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 13,5 кв.м.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

.

Суддя: