Справа №173/949/15-ц
Провадження №2/173/560/2015
15.06.2015 м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю.,
при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський РВ ГУ Державної міграційної служби в Дніпропетровській області,
ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що її син, ОСОБА_2 є власником житлового будинку № 34 по вул. Совєтській у м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області. В цьому будинку зареєстрованим є ОСОБА_3, який фактично в цьому будинку ніколи не проживав. Відповідач не є членом сімї позивача. Відповідач не має права користування будинком, оскільки це не передбачено будь-яким договором, заповітом або рішенням суду. На підставі вищевикладеного позивач просила суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком № 34 по вул. Совєтській у м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.
ОСОБА_1, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_2, в судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Також суду пояснила, що відповідач був зареєстрований в будинку за згодою колишнього власника будинку її свекрухи. З того часу, як вона з дитиною мешкають в цьому будинку, відповідач там ніколи не зявлявся, його речей в будинку не має, будь-яких домовленостей про порядок користування житлом між ними не було. Відповідач сам визначив своїм місцем проживання інше майно, ніхто перешкод йому у користуванні цим майном не чинив. Зараз виникла необхідність оформлення субсидії, але для цього потрібні відомості про доходи всіх зареєстрованих в будинку осіб, чим порушуються права позивача як власника будинку.
Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлений належним чином.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, подала заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 25 лютого 2013 року є власником житлового будинку садибного типу № 34 по вул. Совєтська в м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області (а.с.7). За даною адресою з 19 вересня 2008 року зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується домовою книгою (а.с 10) та адресною довідкою (а.с.14).
Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 від 7 травня 2015 року, складеного депутатом Верхньодніпровської міської ради ОСОБА_4, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проте за цією адресою не проживає з 2008 року(а.с.11).
Свідок, ОСОБА_5, суду пояснила, що вона є колишнім власником будинку, який зараз належить ОСОБА_2 Вона є свекрухою ОСОБА_1 ОСОБА_3 вона особисто не знає, але він був зареєстрований в будинку за її згодою, на прохання знайомого, ніби то для працевлаштування. Він ніколи не жив в цьому будинку, його речей там не має. Він не є родичем їхній сімї. Фактичне місце проживання відповідача не відоме.
Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч.1 ст. 398 Цивільного кодексу України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.
Судом встановлено, що колишніми власником житлового будинку по вул. Совєтська, 34 м. Верхньодніпровськ є ОСОБА_6, що підтверджується договором дарування жилого будинку та попереднім власником, за згодою якого було зареєстровано відповідача в будинку є ОСОБА_5 ОСОБА_7 не є співвласником або користувачем цього будинку. Доказів про наявність між позивачем та відповідачем договірних відносин щодо користування даним житлом, зокрема договору оренди, встановлення сервітуту тощо сторонами суду надано не було. ОСОБА_3 не є членом сімї ні теперішнього ні колишнього власника житла.
Право власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на жилий будинок по вул. Совєтська, 34 м. Верхньодніпровськ припинилося у звязку з відчуженням майна. А тому в цьому випадку втрата права користування житловим приміщенням ОСОБА_3 є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Будь-яких інших правових підстав користування спірним майном відповідачами судом не встановлено.
ОСОБА_3 добровільно знятися з реєстрації не бажає, що є порушенням прав позивача як власника житла, який, за таких обставин, має обмежені можливості розпорядитися власним майном.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 328, 398, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10,11, 60, 212-215, 224-233 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування будинком № 34 по вул.Совєтська м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути скасовано судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити рішення суду шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко