Справа № 209/327/15-ц
Провадження № 2/209/649/15
28 квітня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбари Г.А.,
при секретарі Вітязь Х.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки,
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав та не заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 158, ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2004 року по 16 червня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 13) та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 14).
Сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому батьком дитини вказаний відповідач ОСОБА_3 (а.с. 12).
17 червня 2011 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4, що підтверджується відміткою про реєстрацію шлюбу у паспорті позивача (а.с. 8).
Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 січня 2013 року з ОСОБА_2 на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 листопада 2012 року та досягнення дитиною віку повноліття.

12 лютого 2013 року позивач отримала виконавчий лист та предявила його виконання до Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції для примусового виконання. За заявою позивача стягнення аліментів з відповідача належало виконувати з 07 лютого 2013 року, що підтверджується постановою державного виконавця Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції від 20 лютого 2013 року (а.с. 10, 11).

Відповідач ОСОБА_2 в неповному обсязі сплачував аліменти на утримання сина.

Як вбачається із довідки державного виконавця Дніпровського відділу ДВС від 02 грудня 2014 року № 06/21773 (а.с. 7), за період з лютого 2013 року по грудень 2014 року відповідач сплатив на користь позивача на утримання сина ОСОБА_5 аліменти в загальній сумі 5380,00 грн. Заборгованість по аліментами станом на 02 грудня 2014 року складає 12598,42 грн.

Відповідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка, від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка, від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, за період часу по день ухвалення рішення у справі, тобто по 28 квітня 2015 року. Згідно доданого до позову розрахунку пені (а.с. 3-4), правильність якого перевірена судом, позивач просить стягнути пеню, починаючи з лютого 2013 року по жовтень 2014 року включно в сумі в сумі 3695,11 грн.

Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 12598,42 грн., як про це заявлено в позові, оскільки аліменти з відповідача на користь позивача стягнуті до досягнення дитиною повноліття. Отже заборгованість про сплаті аліментів має примусово стягуватися за виконавчим листом до повного погашення заборгованості.

Тому в цій частині позовних вимог позивачу належить відмовити.

Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивача сплачений судовий збір та витрати на надання правової допомоги пропорційно задоволенним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 158 ч.2, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку, яка вникла а результаті заборгованості по аліментам за період з лютого 2013 року по грудень 2014 року в сумі 3695 грн. 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 55,24 гривень сплаченого нею судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 102,05 гривень сплачених нею витрат на надання правової допомоги.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Байбара Г.А.