Малиновський районний суд м.Одеси
Справа №2-3553/2010р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Ярош А.І.

при секретарі - Стариш О.І. :¦ глянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення : спадкування та визнання втратившим право користування житлом, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, Виконавчого комітету Одеської міської ради про встановлення факту проживання сно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання свідоцтва про право власності на сзартиру частково недійсним та визнання права власності в порядку спадкування, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, Виконавчого і !:тету Одеської міської ради про встановлення факту родинних відношень, прийняття спадщини. ; -ання свідоцтва про право власності на квартиру частково недійсним та визнання права власності в :-дку спадкування та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1. ОСОБА_4, Виконавчого комітету Одеської міської ради про встановлення факту : :инних відношень, прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право власності на квартиру і.тково недійсним та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовною заявою, після уточнення якої (а.с. 223), пгосить усунути від спадкування ОСОБА_2 та ОСОБА_3, .илаючись на те, що вони ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві, її чоловіку, ОСОБА_7, та виконання обов'язку щодо його утримання, а також визнати ОСОБА_2 втратившим право користування житлом за адресою АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що він без поважних причин не проживав за вказаною адресою.

ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву, після уточнення якої і 122), просить встановити факт родинних відносин між ним та ОСОБА_7, а саме, . він є його батьком, встановити факт прийняття ним спадщини у вигляді 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 після смерті батька, визнати частково недійсним .: доцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 та знанати за ним право власності в порядку спадкування на 1/6 частини зазначеної квартири, : :илаючись на те, що з 1990 р. він був прописаний і проживав у спірній квартирі, у встановлений -ахоном строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у зв'язку з л сутністю правовстановлюючих документів не може отримати свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_3, як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору, подав до г.ду позовну заяву (а.с. 87) про встановлення факту родинних відносин між ним та ОСОБА_7, а саме того, що він є його батьком, встановлення факту прийняття ним спадщини у вигляді 6 частини квартири АДРЕСА_1, визнання свідоцтва про таво власності на зазначену квартиру частково недійсним та визнання за ним права власності в порядку --адкування на 1/6 частини зазначеної квартири.

ОСОБА_4, як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору, подав :: суду позовну заяву, після уточнення якої (а.с. 226) просить встановити факт його проживання сумісно спадкодавцем, ОСОБА_7, з кінця липня 2005 р. по день його смерті, тобто на час лкриття спадщини, визнати свідоцтво про право власності на квартиру частково недійсним та визнати :а ним право власності в порядку спадкування на 345/4000 частини квартириАДРЕСА_1, що складає 26 875 грн., після смерті ОСОБА_7.

У судовому засіданні, представники ОСОБА_1, підтримали позовні вимоги і просили їх вдовольнити.

л XI ' If*

-ііставник Виконавчого комітету Одеської міської ради позовні вимоги не визнав, зазначив, r z о про право власності на квартиру видано на законних підставах. І "-тані судом в якості свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, пояснили, що ОСОБА_2 : - не проживав разом з батьком, ОСОБА_4 інколи тимчасово проживав за АДРЕСА_1. (а.с. 166-168), ОСОБА_12, допитаний судом в якості свідка, голова правління ЖБК «Медик

іив відомості, викладені в Довідці ЖБК «Медик-3» № 105 від 25.11.2010 р. Е ^слухавши сторони та їх представників, допитавши свідків, дослідивши письмові докази та :прави, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов ; - і -гу, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 не підлягають задоволенню з наступних

встановлено в судовому засіданні, відповідно до Довідки ЖБК «Медик-3» № 105 від 1 J p. ОСОБА_1 з 1969 р. є членом ЖБК «Медик-3» (а.с. 245). Е дповідно до вимог ст. 141 ЖК України ОСОБА_1, згідно з контрольним талоном до ордеру НОМЕР_1, виданого Приморським РВК 03.10.1969 p., отримала однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, житловою площею 16,46 кв. м (а.с. 44). Пайовий внесок та накопичення за однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 в розмірі 2680 рублів були виплачені нею в період з серпня 1967 р. по -~8 p., що підтверджується вищезазначеною довідкою та довідкою ЖБК «Медик-3» № 9 від І 07 р. в матеріалах справи згідно з оригіналом (а.с. 43). 25.02.1978 р. ОСОБА_7 та ОСОБА_1 уклали шлюб (актовий

135, зроблений Малиновським відділом ЗАГС) (а.с. 10). Таким чином, пайовий внесок за однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 в розмірі 2680 рублів був внесений ОСОБА_1 до укладення шлюбу з ОСОБА_7.

Відповідно до Довідки ЖБК «Медик-3» № 105 від 25.11.2010 р. в однокімнатній квартирі АДРЕСА_2 проживали і були прописані також: з 04.02.1971 р. нник ОСОБА_1 - ОСОБА_14, з 20.07.1978 р. - ОСОБА_7, з 07.08.1979 р. іатір - ОСОБА_15. 15.04.1980 р. ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_15 були виписані із даної квартири.

Відповідно до ордеру НОМЕР_2 від 26.03.1980 р. ОСОБА_1 отримала право на заняття мнатної квартири АДРЕСА_1 на склад сім'ї з чотирьох 5ік (а.с.45). Ордер виданий на підставі рішення виконкому Малиновської районної ради народних татів м. Одеси від 21.03.1980 р. № 160 (а.с. 310).

Станом на 01.11.1979 р. сума паю в розмірі 2680 рублів була зарахована як пайовий внесок при ахунку за квартиру АДРЕСА_1 відповідно до довідок - 43, 245).

У 1985 р. пайовий внесок ОСОБА_1 був сплачений повністю відповідно до вищезазначеної і дки ЖБК «Медик-3» (а.с. 245).

Відповідно до Довідки ЖБК «Медик-3» № 46 від 08.05.2006 р. ОСОБА_7 був стійно прописаний та проживав в будинку ЖБК «Медик-3» за адресою: АДРЕСА_1 з 15.04.1980 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 20). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер (актовий запис про смерть № 9706 від 27.10.2005 зроблений Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління иції м. Одеси) (а.с. 28).

Відповідно до матеріалів справи загальна вартість двокімнатної квартири складала 4093 рублів, хе, різниця між повною вартістю паю за двокімнатну квартиру 1980 році та виплаченого нею паю за ;нокімнатну квартиру в розмірі 2680 рублів становила 1413 рублів.

Згідно з Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 7838 (а.с. 195-208), за рахунок 1?80 рублів було придбано 655/1000 частин спірної квартири, за рахунок 1413 рублів, відповідно, - -15/1000 частин квартири.

На ухвалу суду про витребування відомостей про те, що стало правовою підставою для обміну у ^80 році однокімнатної квартири АДРЕСА_2 членом ЖБК Медик-3», ОСОБА_1, на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, копій протоколів загальних зборів членів ЖБК «Медик-3» щодо квартирних питань ОСОБА_1 всіх квитанцій, які свідчать про повну виплату ОСОБА_1 паю і виплату додаткового паю для

: лн о кімнатної квартири АДРЕСА_2 на двокімнатну квартиру № ;¦ ж будинку, правління ЖБК «Медик-3» надало письмову відповідь про те, що протоколи г/ зборів за період з 1967 р. по 1979 р. не збереглись, оскільки строк їх зберігання становить З -анції про виплату паю в архіві ЖБК «Медик-3» на даний час також відсутні зі спливом строків - всі паї були виплачені у 1985 р. і на підставі тих квитанцій кожному члену ЖБК «Медик-3» в .993 р. була видана довідка про повну виплату паю для оформлення документів на право п (а.с. 308). ОСОБА_1 надані квитанції від 30.08.1967 p., 05.10.1967 p., 19.10.1979 p. про г.айових внесків в розмірі 1100 рублів, 78 рублів, 924,9 рублів, інші квитанції, з пояснень " ОСОБА_1, не збереглись у зв'язку з їх давністю.

Заперечуючи спочатку, що пайові внески в розмірі 1413 рублів робилися за рахунок спільних :одружжя, оскільки її чоловік не мав коштів на придбання квартири, ОСОБА_1 в уточненій і заяві (а.с. 223) визнала той факт, що 345/1000 частин квартири, які були придбані за рахунок внесків в розмірі 1413 рублів, є спільною власністю подружжя.

"аким чином, у суду є підстави вважати, що після укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на погашення решти частини невиплаченого паю за двокімнатну . , а саме - в розмірі 1413 рублів, вносилися спільні кошти подружжя.

ігідно з п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18.09.1987 p. N 9 член ЖБК, який з вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на / і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд.

відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18.09.1987 p. N 9 пай, внесений <ям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - і, є їх спільним майном.

Іане положення відповідає ст. 22 КпШС України від 20.06.1969 p., який діяв на момент ння даних правовідносин.

Іа підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 як член ЖБК, яка з внесла пайовий внесок за квартиру у дошлюбний період, з повною виплатою паю у 1985 р. раво власності на 655/1000 частин спірної квартири.

1а 345/1000 частин квартири, придбаних у період ііілюбу, у ОСОБА_1 та ОСОБА_7 іча виникло право спільної сумісної власності, при цьому ОСОБА_7 набув право частину в праві спільної сумісної власності на 345/1000 частин квартири.

!уд звертає увагу, що належна ОСОБА_7 частина в праві спільної сумісної і на квартиру не була виділена ним за життя в натурі, також не було проведено поділ квартири ружжям відповідно до їхніх часток у праві спільної сумісної власності шляхом виділення чих приміщень квартири і він не набув статусу члена житлово-будівельного кооперативу, як ієно ст. 146 ЖК України, відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про ' застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18.09.1987 p. N

щ

Відповідно до ч. 1 ст. 145 ЖК України, п. 54 Примірного статуту житлово-будівельного і і еперативу від 30.04.1985 p., п. 20 Статуту ЖБК «Медик-3» від 02.01.1986 р. (а.с.250) члени сім'ї, які - вживають разом з членом житлово-будівельного кооперативу, мають рівне з ним право користування з лим приміщенням. До членів родини члена житлово-будівельного кооперативу належать ті, що і 1 игоживають разом з ним, дружина члена кооперативу, їх діти і батьки.

Таким чином, на підставі вищезазначеного, суд вважає, що ОСОБА_7, був /гном сім'ї ОСОБА_1, який мав при цьому право на певну частину в праві спільної сумісної і гласності на 345/1000 частин квартири.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, -сприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі ! -еохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто спадкоємці за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування І почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його Т пережив, та батьки.Таким чином, до першої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_7 ть його дружина, ОСОБА_1, та троє синів: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (актовий запис про народження № 671, зроблений Київським відділом ЗАГС м. Одеси), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (актовий запис про народження № 2108, ".-гний Київським відділом ЗАГС м. Одеси), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, (актовий запис про народження № 3220, зроблений Міським ЗАГС м. Одеси) (а.с. 32, 36,

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що ЖК України та Примірний статут житлово-будівельного еративу від 30.04.1985 р. містять лише норми щодо урегулювання порядку спадкування квартири у " :во-будівельному кооперативі після смерті члена житлово-будівельного кооперативу (ч. 2 ст. 145 * України та п. 55 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу від 30.04.1985 р.) і не ~-ггь положень щодо урегулювання спадкових відносин після смерті члена сім'ї члена житлово- і згльного кооперативу, який має право на частину в праві спільної сумісної власності на квартиру. Відповідно до п. 8 ЦПК України, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд ховує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати стосовно спірних правовідносин положення ч. 145 ЖК України, відповідно до якої при відсутності дружини, що має право на частину' --згромадження, а також при відмові її від вступу до кооперативу така перевага надається -коємцям члена кооперативу, які проживали разом з ним.

В п. 55 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу від 30.04.1985 р. конкретизується начене положення закону, а саме - зазначено, що до кооперативу може бути прийнято стільки коємців, скільки є ізольованих кімнат у квартирі. Спадкоємці, які не мають права на вступ до -:г:еративу або відмовилися від цього права, успадковують паєнагромадження померлого члена перативу в установленому законом порядку.

Таким чином, ті зі спадкоємців, які не проживали разом з померлим, не мають право на вступ до перативу і мають тільки право на отримання відповідної долі паєнагромадження в порядку тзад кування.

В п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами <онодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18.09.1987 p. N 9 зазначено, що суд вправі ¦:вести поділ квартири між спадкоємцями померлого члена кооперативу, якщо є можливість надання ізольованих кімнат, за умови вступу їх до кооперативу. При неможливості такого поділу спадкоємці, ; прийняті до кооперативу, компенсують іншим спадкоємцям, які прийняли спадщину, спадкову ¦ггку в паєнагромадженні.

Таким чином, суд на підставі викладеного вважає, що оскільки, окрім ОСОБА_1, жоден із "ідкоємців - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 . є~ членом ЖБК «Медик-3» і з огляду на те, що вони не мають право на вступ до кооперативу "повідно до вимог ч. 2 ст. 145 ЖК України, тому що жоден з них не проживав разом зі спадкодавцем, суд не може провести поділ спірної квартири і визнати за ними право власності на частини -іртири в порядку спадкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за ¦ерненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених чи вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд роз'яснює, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 мають право на отримання відповідної долі паєнагромадження в порядку успадкування або компенсації цієї долі з урахуванням неможливості її виділу та виходячи з дійсної на теперішній час

-ринкової вартості.

Таким чином, позовні вимоги про спадкування частини квартири є незаконними, -^обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

З приводу позовних вимог ОСОБА_1 що усунення від спадкування ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд приходить до наступних висновків.

В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на ч. З та ч. 5 ст. 1224 ЦК України, :азначаючи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніколи не проживали разом з ггґьком, не підтримували з ним родинних стосунків, не надавали йому матеріальної допомоги, яку він -мебував через хворобу та необхідність витрат на ліки, харчування,участі в похованні не приймали.

?

Судом встановлено, що ОСОБА_7 був інвалідом другої групи внаслідок лворювання, отриманого на фронті, з червня 2005 р. здійснювався нагляд лікарів вдома, з серпня 2005 р за станом здоров'я потребував сторонньої допомоги в побуті, помер з діагнозом - хронічна мозкова

Вріс........ггність, церебральний атеросклероз, що підтверджується Довідкою Сер. МСЕ № 063766 (а.с. 57)

¦орр-ою з КУ «Міська клінічна лікарня № 10» (а.с. 59).

Відповідно до Довідок (а.с. 61, 58) ОСОБА_1 є учасником ВВВ та перебуває на обліку в Ирг: пальному центрі по обслуговуванню пенсіонерів та самотніх непрацездатних громадян Hjbti" - зського району.

Також ОСОБА_1 надала суду копії договорів-замовлення на організацію та проведення ¦ш . ;я ОСОБА_7, в яких зазначена як замовник (а.с. 90-95).

Разом з тим, з пояснень сторін в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 ^Иречувала проти спілкування ОСОБА_7 з синами, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також те, що ОСОБА_1 до них про надання Кіш : ги ОСОБА_7 не зверталася, навіть не сповістила про смерть батька.

Слід врахувати, що відповідно до Довідки Сер. МСЕ 134161 (а.с. 25) ОСОБА_2 Ншлідом третьої групи внасліток захворвання дитинства.

Відповідно до ч. З ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом Ніс-! (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від Віії -іння обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права ІНі .'ідкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги ¦¦кнодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у Иасізах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК ¦вк-гться особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт Нрн /гння особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою Не --гресованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати Иввсдінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування ¦гг^;ходавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого ¦¦сном обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення L ентів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про Яг -ення від права на спадкування.

Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, ||і(і;; відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або ІИиііи.і і і п і, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього і- гпяду, допомоги та піклування.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які ївша посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього І».": лексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів ухилення синів від спілкування з батьком та надання йому матеріальної допомоги, окрім рс :бистих пояснень, на підтвердження обставин, на які вона посилається, позивач суду не надала. Також і атеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 був хворою людиною, похилого віку, але не знаходився в "езпорадному стані, перебував на обліку в медичних закладах.

Судом не встановлено факту свідомого невиконання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановленого законом обов'язку щодо утримання батька відповідно до вимог -. З ст. 1224 ЦК України та факту їх ухилення від надання йому допомоги відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК країни.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про усунення від спадкування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є необгрунтованими і не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 про встановлення факту проживання :умісно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то судом встановлено, що з 15.04.1980 р. в :азначеній квартирі був прописаний також ОСОБА_4, в 1982 р. він був виписаний у :з'язку з уходом в армію.

Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до Довідки-виписки з домової книги про склад сім'ї і прописку, виданої ЖБК Медик-3» № 77 від 03.10.2006 р. (а.с. 40), ОСОБА_1 мешкає та з 15.04.1980 р. постійно прописана в

АДРЕСА_1, особовий рахунок відкрито на її ім'я. Таким чином, суд вважає, сіпова ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час гтгя спадщини.

Згідно з Довідкою № 270 від 05.03.2007 р. ОСОБА_4 був зареєстрований по АДРЕСА_3 тимчасово з 19.07.2004 р. по 20.07.2005 р. та з 26.12.2005 р. по 31.05.2006 . 5.2006 р. виписаний за даною адресою (а.с. 74). Відповідно до Довідки-виписки з домової книги про склад сім'ї і прописку № 28 від 12.03.2007 р. ОСОБА_4 з 19.06.2006 р. прописаний та постійно проживає по АДРЕСА_4, особовий рахунок відкрито на ім'я ОСОБА_17 (а.с. 76).

Відповідно до Акту від 31.03.2007 р. ОСОБА_4 в період з липня 2005 р. по смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав сумісно з ним в квартирі АДРЕСА_1 і в подальшому проживав в зазначеній квартирі до грудня 2005 р. (а.с. 78).

Посилання ОСОБА_4 на те, що відсутність його реєстрації з липня 2005 р. нь смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 за іншим місцем проживання свідчить про те, що він проживав разом ьком у спірній квартирі, не приймаються до уваги судом, оскільки це не підтверджує даної ізини.

Суд не приймає до уваги пояснення свідків у зв'язку з тим, що їх пояснення підтверджують факт ^ання ОСОБА_7 з батьком , а не факт його проживання у конкретний період за даною адресою. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше _ове приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель), у відповідному геному пункті, у якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця ївання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце івання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до _.гаційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої "и з питань реєстрації.

Суд звертає увагу, що попри вищезазначені вимоги закону, ОСОБА_4 на с~раційний облік за адресою АДРЕСА_1 на час його проживання за ло адресою не став.

З матеріалів спадкової справи вбачається також, що до нотаріальної контори з заявою про Зняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 не звертався.

" На підставі викладеного, суд вважає, що факт проживання ОСОБА_4 разом спадкодавцем на час відкриття спадщини є недоведеним, тому позовні вимоги в цій частині не тягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про _новлення факту родинних відносин між ними та ОСОБА_7, а саме, що він є - м батьком, у зв'язку з розбіжностями у написанні їхніх прізвищ у паспорті із написанням прізвища _ка, то суд роз'яснює, що у зв'язку з відсутністю спору між сторонами з цього приводу, то дані моги розглядаються судом за заявою особи в порядку окремого провадження відповідно до глави 6 . :ділу IV ЦПК України.

Відповідно до п. 2 абз. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у _авах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від зедення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у і відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку ди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним снією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття адщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Суд роз'яснює, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право на -ернення до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин в окремому провадженні. Також суд звертає увагу, що даний факт під час судового розгляду ніким не оспорювався.

В частині позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про становлення факту прийняття ними спадщини, то суд дійшов до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час ідкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву ро прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість ї. який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до Довідки-виписки з домової книги про склад сім'ї і прописку, виданої ЖБК :к-3» № 77 від 03.10.2006 p., в квартирі з 17.01.1990 р. прописаний також ОСОБА_2 (а.с. 40).

Відповідно до Акту від 15.08.2006 р. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 не проживав і не проживає (а.с. 164). Це також підтверджується Довідкою ЖБК -с-3» № 105 від 25.11.2010 p., в якій зазначено, що ОСОБА_2 комунальні -ти і витрати на обслуговування будинку не сплачує, з 1997 р. в будинку встановлений водомір, у -¦ з чим ОСОБА_7 двічі на рік звертався до правління ЖБК з проханням не твувати плату за воду ОСОБА_2, оскільки він в квартирі не проживає та ? не користується.

ОСОБА_3 в спірній квартирі прописаний ніколи не був і в ній не проживав. Відповідно до матеріалів спадкової справи (а.с. 26-37) до Сьомої Одеської державної іальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_7, звернулися: 11.03.2006 р. - ОСОБА_2 та 01.04.2006 р. - ОСОБА_3.

Відповідно до листів Сьомої Одеської державної нотаріальної контори від 11.03.2006 р. № 898 та -2006 р. № 1351 видати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не має можливості у зв'язку з ненаданням правовстановлюючого енту на спадкову квартиру та з розходженнями у написанні прізвищ ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -і у порівнянні із прізвищем батька ОСОБА_7.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у встановлений -ом шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ."зідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини не проживали що із спадкодавцем.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду і;ни «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, якщо постійне іивання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними ментами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право н/тися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час иття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Отже, з вимогою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час иття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини має право звернутися особа, яка тала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, але не може підтвердити це відповідними ментами. Однак для спадкоємців, які не проживали разом зі спадкодавцем на момент відкриття - шини, порядок для прийняття спадщини передбачений ч. 1 ст. 1269 ЦК України, який і був . нманий ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Таким чином, вимоги про встановлення факту прийняття спадщини є некоректно емульованими і не доцільними, тому не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 «.тявшим право користування житлом, то суд дійшов до наступного.

Відповідно до п. 57 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу від 30.04.1985 р. тимчасовій відсутності члена сім'ї члена житлово-будівельного кооперативу, якому належить право -астину паєнагромадження, за ним зберігається жиле приміщення незалежно від причин і строку тності. У разі вибуття на інше постійне місце проживання цей член сім'ї може бути визнаний м, що втратив право на жиле приміщення.

Згідно з п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами нодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18.09.1987 p. N 9, згідно з п. 57 Примірного ту ЖБК від 30.04.1985 р. член сім'ї пайовика, якому належить право на частину -агромадження, може бути визнаний таким, що втратив право на жиле приміщення в кооперативній -тирі лише в разі доведення, що він вибув на інше постійне місце проживання.

Відповідно до відповіді КП «ОМБТІ та РОН» на запит суду станом на 07.05.2010 р. за ОСОБА_2 об'єкти нерухомості не зареєстровані (а.с. 163).

Оскільки ОСОБА_2 є членом сім'ї члена житлово-будівельного кооперативу, ОСОБА_1, з 17.01.1990 р. прописаний у спірній квартирі і при цьому має право на частину -агромадження в порядку спадкування після смерті батька, іншого житла на праві власності він не- - вважає, що з огляду на недоведеність того, що він вибув на інше постійне місце проживання ¦к- : ги в цій частині не підлягають задоволенню.

5 д-двідно до Свідоцтва про право власності від 05.12.2005 р. (а.с. 7) квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, свідоцтво Щцта -і підставі довідки ЖБК «Медик-3» від 17.04.2004 р. № 16/2004.

З _дповідно до ч. З ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного їв» :: і~ів/ стає її власником.

Виходячи з вищевикладеного, підстав для визнання свідоцтва про право власності на квартиру в: недійсним судом не встановлено, тому дані вимоги ОСОБА_2. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 29,319,384, 1217, 1223, 1224, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. 141. -:. '45 ЖК України, ст. З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця - ~ м-:-:я в Україні», п. 36, 38, 54, 55, 57 Примірного статуту житлово-будівельного кооператива.

еного постановою РМ УРСР від 30 квітня 1985 р. № 186, ст. 8, 10, 11, 60, 137, 191, 208, 209. 210. 1 - України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення від спадкування та визнання втратившим право користування житлом -

ІП"И.

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, Виконавчого комітету Одеської міської ради про іс_і-явлення факту проживання сумісно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання дгдтва про право власності на квартиру частково недійсним та визнання права власності в порядку : ",їік> вання - відмовити.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, Виконавчого комітету Одеської міської ради про встановлення факту родинних юх-юшень, прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право власності на квартиру частково здійсним та визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, Виконавчого комітету Одеської міської ради про встановлення факту родинних ї д-дшень. прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право власності на квартиру частково і д не ним та визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області -ггчез суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної

Суддя