Справа №1306/9195/2012
Провадження №2/442/30/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої - судді Грицай М.М.,

при секретарі Антоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третіх осіб приватного нотаріуса Чорного Ігоря Олеговича, Созанського психоневрологічного інтернату Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні, про визнання довіреності недійсною, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсною довіреність, видану 25 вересня 2009 року ОСОБА_2 представнику ОСОБА_3, на право вчинення дій, що виникають з цивільно-процесуальних, адміністративних правових відносин, а саме: представляти інтереси ОСОБА_2 у цивільних та адміністративних справах в усіх державних, громадських, приватних організаціях, страхових компаніях, а також в місцевих, адміністративних, господарських, апеляційних (касаційних) судах та Верховному Суді України, органах прокуратури з усіма правами, наданими ОСОБА_2 як позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику, здійснювати всі процесуальні дії, в тому числі правом закінчення справи мировою угодою, повної або часткової відмови від позовних вимог, зміни предмета позову, підпису позовних заяв, скарг, оскарження рішення, ухвал і постанов суду та ознайомлення з матеріалами справи, без права розпоряджатися будь-яким майном ОСОБА_2, посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним Ігорем Олеговичем 25.09.2009 року, зареєстровану в реєстрі за №27.

У підтвердження позовних вимог посилається на те, що 25.09.2009 року ОСОБА_2, на підставі попередньої усної домовленості з ОСОБА_3, надав на ім?я останнього нотаріальну довіреність, якою уповноважив ОСОБА_3 вчиняти від його імені дії, що виникають з цивільно-процесуальних відносин тощо. На підставі оспорюваної довіреності ОСОБА_3 21.01.2010 року звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду від імені та в інтересах ОСОБА_2 з позовною заявою до нього про визнання Державного акту на землю недійсним та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Вважає, що довіреність ОСОБА_2 на ім?я ОСОБА_3, посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним Ігорем Олеговичем, є недійсною з тих підстав, що нотаріусом не встановлювалася особа ОСОБА_2; не з?ясовувався обсяг цивільної дієздатності хворого на шизофренію ОСОБА_2, як учасника правочину; нотаріус Чорний І.О. не звернувся до органу опіки та піклування за місцем проживання ОСОБА_2 для встановлення факту відсутності опіки і піклування над таким, та не зупинив вчинення нотаріальної дії, тобто не виконав свої безпосередні обов?язки. Вказує на те, що підпис у графі «Підпис» не належить ОСОБА_2, а замість нього розписалася інша особа - не виключено, що нотаріус Чорний І.О., або представник ОСОБА_3 Крім цього, зазначає, що нотаріус не роз?яснив хворому ОСОБА_2, які процесуальні дії уповноважена особа (ОСОБА_3.) вправі вчиняти від імені ОСОБА_2 згідно нотаріальної довіреності та не встановив дійсні наміри ОСОБА_2 до вчинення довіреності, шляхом розуміння умов довіреності та її правових наслідків, оскільки дану процедуру неможливо виконати з ОСОБА_2, як із особою, яка страждає на психічне захворювання - шизофренію.

Посилається на те, що наявні у приватного нотаріуса Чорного І.О. документи, які зберігаються після посвідчення довіреності разом з її примірником, не відповідають виданому довірителю примірнику довіреності приватним нотаріусом Чорним І.О. 25.09.2009 року за реєстровим №27 на бланку ВМО №160409, терміном на 3 роки та дійсної до 25 вересня 2009 року. Волевиявлення ОСОБА_2 під час надання та підписання довіреності 25.09.2009 року не було вільним та не відповідало його внутрішній волі.

Зазначає, що про вказану довіреність він дізнався лише 21.01.2010 року, в день, коли ОСОБА_3 звернувся на підставі даної довіреності в інтересах ОСОБА_2 до суду, а відтак, термін позовної давності ним не пропущено.

У судове засідання позивач ОСОБА_5 не з?явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з?явився та не повідомив суд про причини своєї неявки.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з?явилися, попередньо подавши заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Просять у задоволенні позову відмовити за його безпідставністю, зокрема, посилаючись на підстави, викладені в письмовому запереченні.

Третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Чорний І.О. в судове засідання не з?явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Щодо задоволення позовних вимог заперечив повністю, вважає їх надуманими та безпідставними.

Представник КЗ ЛОР «Созанського психоневрологічного інтернату» в судове засідання не з?явився, подавши листа про розгляд справи за його відсутності. Одночасно повідомив, що ОСОБА_2 знятий зі спискового складу та реєстрації будинкової книги інтернату 12.10.2012 року у зв?язку із довготривалим лікуванням у Львівській обласній психіатричній лікарні.

Представник КЗ «Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні» в судове засідання не з?явився, подавши суду лист з проханням проводити розгляд справи за його відсутності. Також повідомив, що ОСОБА_2 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні у їхній лікарні (остання госпіталізація з 11.05.2012 року по 25.12.2013 року) та переведений для подальшого лікування в обласний комунальний заклад «Психіатрична лікарня Миколаївського району».

Беручи до уваги наведене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

З оглянутої довіреності від 25.09.2009 року вбачається, що ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 вчиняти від його імені дії, що виникають з цивільно-процесуальних, адміністративних правових відносин, а саме: представляти інтереси ОСОБА_2 у цивільних та адміністративних справах в усіх державних, громадських, приватних організаціях, страхових компаніях, а також в місцевих, адміністративних, господарських, апеляційних (касаційних) судах та Верховному Суді України, органах прокуратури з усіма правами, наданими ОСОБА_2 як позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику, здійснювати всі процесуальні дії, в тому числі правом закінчення справи мировою угодою, повної або часткової відмови від позовних вимог, зміни предмета позову, підпису позовних заяв, скарг, оскарження рішення, ухвал і постанов суду та ознайомлення з матеріалами справи, без права розпоряджатися будь-яким майном ОСОБА_2 Дана довіреність видана терміном на три роки та дійсна до двадцять п?ятого вересня дві тисячі дванадцятого року. Довіреність підписана ОСОБА_2 у присутності нотаріуса; особу його встановлено, дієздатність перевірено. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним І.О. за місцем перебування ОСОБА_2, на прохання останнього, (в 9-му відділенні КЗ Львівської обласної психіатричної лікарні) та зареєстровано в реєстрі за №27.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звертався до Дрогобицького міськрайонного суду з позовною заявою, зокрема, до ОСОБА_5 про визнання Державного акту на право власності на землю недійсним та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 24.03.2011 року у справі №2-99/11 позов задоволено частково та визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку від 25.03.2008 року, виданий ОСОБА_5

Як вбачається з рішення колегії суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 05.03.2012 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, Дрогобицької міської ради та управління держкомзему в м.Дрогобич Львівської області відмовлено.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 звертався до правоохоронних органів із заявою з приводу порушення кримінальної справи щодо неправомірних дій ОСОБА_3, за ознаками злочину, передбаченого ст.358 ч.1 КК України.

Як на підставу поданої ОСОБА_5 в міліцію заяви слугував той факт, що було підроблено довіреність серії ВМО №160409, посвідчену приватним нотаріусом Чорним І.О., згідно якої ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 вчиняти від його імені дії, що виникають з цивільно-процесуальних, адміністративних правових відносин, а також довіреність серії ВМТ №200938, посвідчену 05.05.2010 року приватним нотаріусом Чорним І.О., згідно якої ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_6 представляти його інтереси під час оформлення спадщини та представляти його інтереси в усіх судах загальної та спеціальної юрисдикції, та заяву на прийняття спадщини від імені ОСОБА_2 серії ВМТ №200939, посвідчену 05.05.2010 року цим же нотаріусом Чорним І.О.

За наслідками поданої ОСОБА_5 заяви, СВ Франківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області було проведено досудове розслідування та прийнято вмотивоване рішення, а саме, постанову про закриття кримінального провадження від 29 листопада 2013 року, згідно якої кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000151 від 15.12.2013 року закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв?язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.1 КК України.

З вищезгаданої постанови вбачається, що допитаний в якості свідка ОСОБА_2 (в присутності лікуючого лікаря ОСОБА_8.) показав, що усвідомлює значення своїх дій та усе розуміє. Довіреність від свого імені на ім?я ОСОБА_3 надавав без жодного тиску та свідомо. Його лікуючий лікар ОСОБА_8 також стверджував те, що ОСОБА_2 є дієздатною людиною та користується усіма законними правами громадян України. Допитані з цього приводу ОСОБА_3 та нотаріус Чорний І.О. надали слідству аналогічні покази.

Позивачем не надано суду доказів щодо визнання відповідача ОСОБА_1 недієздатним, і такі не здобуті судом в процесі розгляду справи.

Отже, не заслуговує на увагу твердження позивача щодо обмеження ОСОБА_2 його дієздатності, оскільки, у відповідності до ст.36 ЦК України, лише суд може обмежити дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Разом з тим, беручи до уваги зібрані у справі докази, зокрема, покази свідків під час досудового розслідування по заяві ОСОБА_1 щодо підроблення документів, випливає те, що на момент підписання ОСОБА_2 оскаржуваної довіреності, у його діях та поведінці не було жодних ознак, що викликали б сумніви щодо обсягу його цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Стаття 203 ЦК України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Судом встановлено, що довіреність від 25 вересня 2009 року є такою, що укладена у відповідності до вимог чинного законодавства. Зміст зазначеного правочину не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали необхідний обсяг цивільної дієздатності для укладання даного документу.

Судом не здобуто доказів щодо відсутності вільного волевиявлення сторін довіреності, яке б відповідало їх внутрішній волі. Довіреність вчинена у формі, встановленій законом та спрямована на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, завданнями цивільного судочинства, у відповідності до ст.1 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Таким чином, коли особа звертається з позовом до суду, то вона лише вважає, що її право порушено, оскільки встановлення факту наявності чи відсутності порушеного права реалізується судом під час розгляду справи. Наслідком вказаного є прийняття судового рішення, яке враховує всі фактичні обставини справи, зокрема, і ті, які могли виникнути чи змінитися і після звернення особи до суду.

Як зазначалось вище, позивач просить визнати недійсною довіреність, видану 25.09.2009 року, термін дії якої - до 25.09.2012 року. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 05.03.2012 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 (інтереси якого представляв ОСОБА_3.) до ОСОБА_5, ОСОБА_7, Дрогобицької міської ради та управління Держкомзему в м.Дрогобич Львівської області відмовлено.

Отже, під час розгляду справи по суті, судом встановлено факт відсутності порушеного права позивача на день прийняття судового рішення.

З урахуванням вищенаведеного та оцінюючи зібрані у справі докази, суд дійшов до переконання, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третіх осіб приватного нотаріуса Чорного Ігоря Олеговича, Созанського психоневрологічного інтернату головного управління парці та соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні про визнання довіреності недійсною та стягнення судових витрат - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його оголошення через Дрогобицький міськрайонний суд.

Суддя Грицай М.М.