У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: публічне акціонерне товариство «Омега Банк», про визнання договору факторингу недійсним,

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: публічне акціонерне товариство «Омега Банк». Вимоги обґрунтовані тим, що 11 січня 2008 року між нею та ПАТ «Сведбанк» укладено договір № 0707/0108/45-001, відповідно до умов якого вона отримала кредит. 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15, згідно з умовами якого банк передав право вимоги боргу фактору. В подальшому, 28 грудня 2012 року ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відступило право вимоги боргу ТОВ «Кредитні ініціативи». Посилаючись на те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не має відповідної ліцензії на здійснення факторингових операцій, просила визнати зазначені договори факторингу недійсними.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2015 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом ст. 335 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові, виходячи з необґрунтованості вимог, оскільки позивачем не доведено порушення її прав оскаржуваними договорами.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги стосуються переоцінки доказів, викладених в оскаржуваних рішеннях, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції, та не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи було допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, у зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: публічне акціонерне товариство «Омега Банк», про визнання договору факторингу недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова