У Х В А Л А

2 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4. звернулася до суду із зазначеною заявою.

Зазначала, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 червня 2012 року з неї, як з поручителя товариства з обмеженою відповідальністю «Яромір» (далі ТОВ «Яромір»), стягнуто на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 4 липня 2008 року № 847753/А/980 в розмірі 259 655 грн 52 коп. Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 15 серпня 2014 року у справі № 912/212/13-г було затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута ТОВ «Яромір». 1 вересня 2014 року юридична особа ТОВ «Яромір» припинена, що є підставою для визнання виконавчого листа, виданого на виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 червня 2012 року, таким, що не підлягає виконанню, оскільки припинені зобов'язання за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Яромір» та ПАТ «КБ «Надра».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 25 березня 2015 року, у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на підставі пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2015 року ОСОБА_4. порушує питання про скасування постановленої у справі ухвали суду касаційної інстанції та направлення справи на новий касаційний розгляд з підстави, передбаченої пунктом першим частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4. посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 травня 2015 року та ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 17 жовтня 2014 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 травня 2015 року не може бути зразком неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки у вказаній ухвалі суд касаційної інстанції відкрив касаційне провадження у справі, що не означає остаточного вирішення спору у справі й не свідчить про застосування норм матеріального права для вирішення спору, а тому надана ухвала не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права і на неї не може здійснюватися посилання як на підтвердження вказаної підстави для перегляду.

Ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 17 жовтня 2014 року не може бути зразком неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки постановлена судом першої інстанції, а отже не є рішенням суду касаційної інстанції, і на неї не може здійснюватися посилання як на підтвердження вказаної підстави для перегляду.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
Л.І. Охрімчук