Справа №303/102/15-ц
Номер стат. звіту - 26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Славич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк в особі представника ОСОБА_2 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Представник позивача позов мотивує тим, що 23.06.2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк був укладений Кредитний договір №MKL1GA00000346. Згідно Кредитного договору ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 14 850 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом на термін до 22.06.2010 року. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку, а саме щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. У порушення зазначених норм та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала та заборгувала позивачу 78 981,12 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 1 022 805,50 гривень.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та виконання вимог закону. Таким чином відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк ОСОБА_4 в судове засідання не зявився про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, але подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином про причину неявки суд не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, але подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а також зазначив в заяві, що заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні застосувавши строк позовної давності звернення до суду.

Суд перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджуються належними у справі доказами, що між ОСОБА_1 акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк та відповідачем ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір №MKL1GA00000346 від 23.06.2006 року, що стверджується копією договору від 23.06.2006 року.

У відповідності до Кредитного договору відповідачу ОСОБА_3 було надано кредит в розмірі 4 185 доларів США.

Судом встановлено, що позичальник отримує кредит на строк з 23.06.2006 року по 22.06.2010 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором заборгованість відповідача ОСОБА_3 становить 78 981,12 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 1 022 805,50 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що Закрите акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк.

Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В свою чергу, ст.256 ЦК України визначено поняття позовної давності, згідно з якої це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. До того ж, перебіг позовної давності за зобовязаннями з визначеним строком виконання починається зі спливом строку виконання кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст. 252 ЦК України).

Згідно з ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, суд зобовязаний застосувати позовну давність лише за заявою сторони у спорі, причому така заява має бути подана до винесення судового рішення. Представник відповідача заявив про застосування позовної давності до виниклих правовідносин та просив відмовити з цих підстав у позові.

Як вбачається із матеріалів справи, позичальник отримує кредит з 23.06.2006 року по 22.06.2010 року.

З приводу цього слід зауважити наступне. Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України, як вже було згадано, строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Разом із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч.2 ст. 251 та ч.2 ст.252 ЦК України).

З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт того, що представник ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду за захистом порушеного права з пропущенням встановленого ст.257 ЦК України трирічного строку позовної давності, про що було зазначено в заяві, яка була подана представником відповідача, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову з цих підстав.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 263, 264, 256, 267, 526, 527, 530, 610, 629, 1049, 1050,1054 ЦК України, суд,-

р і ш и в :

В задоволенні позову представника ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір