АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6563/15 Головуючий 1 інстанції Малихін О.О.
Справа № 630/231/15-ц Доповідач Кружиліна О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кружиліної О.А.,

суддів колегії ОСОБА_1,ОСОБА_2,

за участю секретаря Шалімової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Комунального закладу «Люботинський навчально-виховний комплекс (дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів)» Харківської обласної ради

на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 24 липня 2015 року

за позовом Прокуратури Харківської області в інтересах особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_3 до Комунального закладу «Люботинський навчально-виховний комплекс (дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа інтернат І-ІІІ ступенів)» Харківської обласної ради, треті особи Харківська обласна рада, Департамент науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації про зобовязання проведення перерахунку одноразової грошової допомоги та її сплати, -

в с т а н о в и л а :

03 квітня 2015 року Прокуратура Харківської області звернулась до суду в інтересах особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_3 з позовом до Комунального закладу «Люботинський навчально-виховний комплекс (дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа інтернат І-ІІІ ступенів)» Харківської обласної ради (далі КЗ «Люботинський НВК»), в якому просив зобов'язати КЗ «Люботинський НВК» провести перерахунок та виплатити одноразову грошову допомогу на користь ОСОБА_3В, в сумі 7 248,80 грн., стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування вимог позовної заяви посилався на те, що 03 серпня 2012 року Головним управлінням освіти і науки Харківської облдержадміністрації ОСОБА_3, мати якої позбавлена батьківських прав, відомості про батька внесені відповідно до частини 1 статті 135 СК України, видано направлення на навчання до КЗ «Люботинський НВК».

Наказом директора КЗ «Люботинський НВК» від 27.08.2012 року ОСОБА_3 зараховано до складу учнів вказаного навчального закладу.

У серпні 2014 року ОСОБА_3 закінчила навчання у КЗ «Люботинський НВК», що підтверджується наказом директора навчального закладу від 30.08.2014 №4 про випуск учнів 11 класу та вступила до Харківського національного університету ім. В.Н.Каразіна.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Згідно з частиною 7 статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», випускники навчального закладу із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону передбачено, що Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону. ОСОБА_4 набрав чинності 02.02.2005.

Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 1218 грн.

Таким чином, розмір одноразової допомоги особам із числа дітей- сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які закінчили навчання у 2014 році повинен бути не менше 7308 грн.

Разом з тим, адміністрація КЗ «Люботинський НВК» при складанні кошторису для виплати грошової допомоги випускнику школи - інтернату ОСОБА_3 керувалась підпунктом 1 пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», яким передбачено виплату грошової допомоги в розмірі не менше як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Внаслідок невірного застосування норм права, 22.09.2014 року навчальним закладом ОСОБА_3 виплачена грошова допомога у сумі 59,20 грн.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 недоотримала одноразову грошову допомогу у сумі 7248, 80 грн.

Зазначені дії призвели до порушення права особи із числа дітей, позбавлених батьківського піклування на отримання одноразової грошової допомоги, яке передбачено Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у сумі 7248,80 грн.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закони України мають вищу юридичну силу і саме ОСОБА_4 має застосовуватись в тому випадку, коли йому суперечить підзаконний нормативно-правовий акт.

Згідно з пунктом 1 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 24 липня 2015 року позов задоволено повністю.

Зобовязано КЗ «Люботинський НВК» провести перерахунок та виплатити одноразову грошову допомогу на користь ОСОБА_3 в сумі 7 248,80 грн.

Стягнено з КЗ «Люботинський НВК» на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, КЗ «Люботинський НВК» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, винести нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне встановлення обставин, які мають суттєве значення для справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги Прокуратури Харківської області в інтересах особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_3, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень статей 15, 16 ЦК України , Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», з урахуванням загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними, суд вважав, що випускнику ОСОБА_3 має бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 7308 грн., за вирахуванням вже сплаченої частини допомоги в розмірі 59,20 грн.

З таким висновком суду першої інстанції, судова колегія погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України , судова колегія судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Комунального закладу «Люботинський навчально-виховний комплекс (дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів)» Харківської обласної ради відхилити.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 24 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя-

Судді колегії-