АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Кахраманова Р.Н.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Мусійченка Данила Леонідовича, який діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві про захист прав споживача шляхом стягнення коштів (повернення депозиту), -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», 3-особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Інспекція з питань захисту прав споживачів у м.Києві про захист прав споживача шляхом стягнення коштів (повернення депозиту), посилаючись на те, що 23 січня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір №SAMDNWFD800 строкового банківського вкладу «Вклад «Стандарт», відповідно до умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» прийняв від позивача грошові кошти для розміщення на депозитному вкладі в сумі 150000 гривень на строк по 12 квітня 2014 року включно, з процентною ставкою по вкладу 17% річних. Оскільки відповідач не повернув позивачу у встановлені строки суму внеску та не сплатив нараховані за користування ним відсотки, чим й порушив умови укладеного між сторонами договору, а тому позивач зсушений звертатись до суду з вказаним позовом та просить суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь суму грошового внеску з нарахованими процентами в розмірі 169260 гривень 93 копійки.

Справа №754/16887/2014
№ апеляційного провадження:22-ц-796/8075/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Зотько Т.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», на користь ОСОБА_5, РНОКПП,

суму грошового внеску з нарахованими процентами у загальному розмірі 169260 гривень 93 копійки за договором №SAMDNWFD800 від 23 січня 2014 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 1692 грн. 61 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду представником відповідача Мусійченком Д.Л., який діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «Комерційний Банк «ПриватБанк», подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні представник відповідача Кахраманов Р.Н., який діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «КБ «ПриватБанк», підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечувала посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Представник третьої особи Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.182), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за його відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23 січня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №SAMDNWFD800 строкового банківського вкладу «Вклад «Стандарт», відповідно до умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» прийняв від позивача грошові кошти для розміщення на депозитному вкладі в сумі 150000 гривень на строк по 12 квітня 2014 року включно, з процентною ставкою по вкладу 17% річних.

20 вересня 2014 року позивачем по закінченню строку дії договору направив на адресу відповідача заяву про повернення грошового вкладу та розірвання договору №SAMDNWFD800 від 23 січня 2014 року (а.с.6).

Відповідно до ст. 1 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з положенням ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Посилання представника відповідача на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не повинен повертати депозит, оскільки кошти вносились у відділенні банку на території АР Крим, яка на даний період часу окупована, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки договір вкладу «Вклад «Стандарт» від 23 січня 2014 року був укладений між позивачем ОСОБА_5 та ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридичною особою, місцезнаходження якої розташоване у м. Дніпропетровську.

Відповідно до ст.95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до п. 5 Постанови Правління Національного Банку України від 06 травня 2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриттябанками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя», банки, в тому числі ПАТ КБ «Приватбанк», зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих натериторії Автономної Республіки Кримі міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів.

Статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 є громадянином України, його місце проживання зареєстроване у м. Києві з 20 травня 2014 року, що не може жодним чином впливати як на обсяг його прав як громадянина України, так і на визначені Конституцією України гарантії захисту прав громадян України, громадян інших держав та осіб без громадянства.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти зобов'язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

За таких обставин суд першої інстанції вірно виходив з того, що банком не виконано зобов'язань за договором банківського вкладу щодо повернення суми вкладу і процентів, а тому дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми банківського вкладу та процентів.

Решта доводів апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевимсудом норм матеріального і процесуального права, яке б могло призвести до зміни чи скасування оскаржуваного рішення.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача Мусійченка Данила Леонідовича, який діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» - відхилити.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: