МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"12" червня 2015 р. Справа № 1016/1409/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2015 року Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Устимчук М.Ю., при секретарі Захарченко Т.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Макарів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_2 ) до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа виконком Мостищанської сільської ради Макарівського району про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до Макарівського районного суду з позовом про визнання права власності на частину земельної ділянки, визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом 22 травня 2012 року посилаючись на те, що 17 квітня 1991 року видано було свідоцтво про спадщину за заповітом по 1/2 частину будинку, що розташований в селі Мостище Макарівського району Київської області по вулиці Щорса-25 спадкоємцям померлої ОСОБА_5, а саме їй та ОСОБА_6. Громадянка ОСОБА_6 на підставі рішення 3 сесії 4 скликання за №17/2 від 31.10.2002 року отримала 29.09.2003 року Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,455 га, яка знаходиться в селі Мостище Макарівського району по вулиці Щорса-25. 20.03.2003 року громадянка ОСОБА_6 померла і земельна ділянка на якій розташований успадкований будинок загальною площею 0,455 га перейшла у власність відповідачів по справі на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 05.06.2004 року державним нотаріусом 5-ї Київської державної нотаріальної контори. Вважає, що вказаним свідоцтвом про право на спадщину порушуються її законні права та інтереси щодо володіння частиною земельної ділянки, оскільки за нормами статті 120 ЗК України та ч.1 ст.377 ЦК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю , споруду, що перебувають у власності , користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок , будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення, а тому просила суд позовні вимоги задоволити.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 02.10.2012 року, яке набуло законної сили на підставі Ухвали Апеляційного суду Київської області від 22.11.2012 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмолено.

В подальшому , після смерті позивачки її правонаступник ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_7 звернувся до Макарівського районного суду з заявою про перегляд рішення Макарівського районного суду від 02.10.2012 року за ново виявленими обставинами 09.10.2014 року.

Ухвалою Макарівського районного суду від 20.11.2014 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за ново виявленими обставинами було залишено без задоволення. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 березня 2015 року Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 20.11.2014 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою Макарівського районного суду від 19 травня 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд у звязку з ново виявленими обставинами рішення Макарівського районного суду від 02.10.2012 року було задоволено та розпочато судовий розгляд.

У судовому засіданні представник правонаступника позивача ОСОБА_7 подала письмову заяву в порядку статті 31 ЦПК України про зменшення розміру позовних вимог , підтримала позов з уточненням позовних вимог та просила суд визнати недійсним державний акт про право приватної власності на землю виданий ОСОБА_6 та визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом видані відповідачам по справі .

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, подав письмові та усні пояснення.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав, подав письмові заперечення та усні пояснення.

Третя особа Мостищанська сільська рада Макарівського району свого представника до зали суду не направили.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи судом було встановлено, що після смерті громадяни ОСОБА_5 , яка померла 09 жовтня 1990 року , її діти , а саме позивачка ОСОБА_1 та громадянка ОСОБА_6 успадкували в рівних частинах ( по ? кожна) житловий будинок з господарськими спорудами в селі Мостище Макарівського району Київської області по вулиці Щорса-25 , про що їм було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом 17 квітня 1991 року державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори Київської області . ( а.с. 22 )

Право власності на свою частину домоволодіння спадкоємиця за заповітом позивачка ОСОБА_1 зареєструвала 15.06.1991 року відповідно до норм законодавства, яке діяло на той момент в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації. ( а.с. 23)

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом та підтверджено довідкою виконкому Мостищанської сільської ради про право власності на будинок вищевказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,45 га. ( а.с.21)

31.10.2002 року Мостищанською сільською радою народних депутатів 3 сесії 4 скликання було прийнято рішення №17/2 про передачу безоплатно у приватну власність ОСОБА_6 усієї присадибної земельної ділянки загальної площею 0,455 га на підставі якого видано Держаний акт на право приватної власності на землю від 29.09.2003 року на ім.я ОСОБА_6 на земельну ділянку загальною площею 0,455 га з яких для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,250 га та для ведення особистого селянського господарства 0,205 га, які знаходяться за адресою село Мостище Макарівського району Київської області по вулиці Щорса-25. ( а.с. 6)

20 травня 2003 року громадянка ОСОБА_6 померла в селі Мостище Макарівського району Київської області . ( а.с. 40)

Після її смерті відрилась спадщина за законом на спадкове майно, до складу якої серед іншого ввійшла спірна земельна ділянка. Спадкоємці першої черги за законом відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , звернувшись з письмовими заявами про прийняття спадщини до Пятої Київської державної нотаріальної контори, отримали 05.06.2004 року Свідоцтва про право на спадщину за законом ( по ? частині кожен) на спірну земельну ділянку. ( а.с. 61)

25 серпня 2013 року померла позивача ОСОБА_1. Її син , який є правонаступником позивача по даній справі та спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_2 15 березня 2014 року отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на1/2 частину житлового будинку під №48 , що знаходиться по вулиці Щорса в селі Мостище Макарівського району . ( а.с.114)

Слід вказати, що на підставі Рішення виконавчого комітету Мостищанської сільської ради Макарівського району Київської області від 25.12.2009 року за №57 було змінено номер житлового будинку з №25 по вулиці Щорса в селі Мостище на №48. ( а.с. 72)

Проаналізувавши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов ( з врахуванням уточнених позовних вимог) підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадів , встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За вимогами ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративні справі, що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлені ці обставини.

Так, рішенням Макарівського районного суду Київської області від 23 липня 2014 року, яке набрало законної сили 01 жовтня 2014 року було визнано недійсним рішення 3 сесії 4 скликання Мостищанської сільської ради народних депутатів №17/2 від 31.10.2002 року в частині передачі безоплатно у приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки загальною площею 0,455га з яких для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,25 га; для ведення особистого селянського господарства 0,205 га, які знаходяться за адресою: с. Мостище Макарівського району Київської області по вулиці Щорса-25 . (а.с.117-118)

Згідно статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону.

Стаття 152 ЗК України одним із способів захисту порушених прав на земельні ділянки передбачає визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування.

Виходячи з норм Земельного кодексу України, оскільки рішення Мостищанської сільської ради народних депутатів від 31.10.2002 року , яким було передано у власність ОСОБА_6 земельної ділянки загальною площею 0,455 га визнано недійсним, то слід визнати недійсним правовстановлюючий документ, а саме державний ат на право приватної власності на землю серії Р2 №369210, виданий Мостищанською сільською радою Макарівського району Київської області від 29.09.2003 року на ім.я ОСОБА_6 , зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №640 на земельну ділянку загальною площею 0,455 га, розташовану у селі Мостище Макарівського району по вулиці Щорса-25 з яких : для ведення особистого селянського господарства 0,205 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд 0,250 га

Відповідно до вимог статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа якій воно видане, не мла права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Так, п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа,якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Відповіідно до статті 120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди.

За вимогами статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, переходить право власності, право користуквання на земельну ділянку, на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах , встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Таким чином, судом встановлено, що у звязку з видачею Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2004 року на земельну ділянку загальною площею 0,455 га розташовану у селі Мостище Макарівського району по вулиці Щорса-25 з яких : для ведення особистого селянського господарства 0,205 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд 0,250 га на ім.я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було грубо порушено права позивачки ОСОБА_1 , а в подальшому права правонаступника ОСОБА_2.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 заявляв клопотання про особисту участь правонаступника ОСОБА_2 мотивуючи це тим, що ним та його дружиною ОСОБА_6 у 2001 році було виплачено грошові кошти в сумі 750 доларів США громадянину ОСОБА_2 та його дружині за ? частину успадованого ОСОБА_1 будинку.

Відповідно до вимог ч.1 п.4 ст.169 ЦПК України якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності дала особисті пояснення суд може викликати її для особистих пояснень, а також і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Правонаступник позивача ОСОБА_2 подав суду нотаріально посвідчену заяву про слухання справи у його відсутність але в присутності його представника ОСОБА_7 у звязку з тим, що ним перенесено гострий інфаркт міокарда.

Відповідно до вимог ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи положення зазначених норм Цивільно-процесуального законодавства , суд не вбачає необхідності особистої участі ОСОБА_2 , оскільки укладення договору купівлі-продажу ? домоволодіння по вулиці Щорса-25 в селі Мостище Макарівського району не може бути підтверджено поясненнями ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 13, 15,60,79,88, 209,212-215,223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_2 ) до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа виконком Мостищанської сільської ради Макарівського району про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, задоволити.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №369210, виданий Мостищанською сільською радою Макарівського району Київської області від 29.09.2003 року на ім.я ОСОБА_6 , зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №640 на земельну ділянку загальною площею 0,455 га, розташовану у селі Мостище Макарівського району по вулиці Щорса-25 з яких : для ведення особистого селянського господарства 0,205 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд 0,250 га.

Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.06.2004 року видане державним нотаріусом Пятої Київської нотаріальної контори ОСОБА_8 , зареєстроване в реєстрі за №817 на земельну ділянку загальною площею 0,455 га розташовану у селі Мостище Макарівського району по вулиці Щорса-25 з яких : для ведення особистого селянського господарства 0,205 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд 0,250 га на ім.я ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд протягом 10 днів з часу його проголошення.

Рішення набирає чинності відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя М. Ю. Устимчук