АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/8908/15 Головуючий у 1 інстанції - Тітов М.Ю.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

Головуючого судді - Панченка М.М.

Суддів - Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

При секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Джуманіязової Алли Азатівни,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просила визнати незаконними дії державного виконавця в частині виставлення на електронні(прилюдні) торги(аукціон) належного їй нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, та зобов'язати державного виконавця зняти вказане майно з продажу.

В обґрунтування своїх вимог скаржник послалася на ЗУ «Про мораторій стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно якого заборонено відчуження майна, наданого в забезпечення валютного кредиту, а квартира, яку державним виконавцем виставлено на електронний аукціон, знаходиться в іпотеці банку саме на забезпечення кредиту, виданого в доларах США.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року відмовлено у задоволенні вищезазначеної скарги.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, пославшись на зазначені вище доводи, просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою скаргу на дії державного виконавця задовольнити. Наполягає на тому, що в її власності відсутнє придатне для проживання інше нерухоме майно, а тому судом безпідставно відмовлено в задоволенні її скарги.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М. та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.06.2010 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 508 799 грн. 21 коп.

Постановою державного виконавця від 09.08.2011 року накладено арешт на все майно боржника та заборонено здійснювати його відчуження.

30.03.2015 року відбулися електронні торги з реалізації арештованого майна ОСОБА_1, а саме: квартири АДРЕСА_1, за результатами яких 08.05.2015 року державним виконавцем складено акт, відповідно до якого переможцем торгів визнано ОСОБА_3, яка внесла 828 748 грн.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні скарги на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з недоцільності застосування ЗУ «Про мораторій стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки у власності боржниці перебуває інше житлове нерухоме майно.

Колегія суддів з таким висновком погоджується повністю.

Так, згідно п. 1 ст. 1 вказаного Закону, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Як слідує з матеріалів справи /а.с. 192/, у власності ОСОБА_1 окрім згаданої квартири перебуває також домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2.

Доводи скаржника щодо непридатності вказаного будинку для проживання відхиляються колегією суддів, оскільки необхідною умовою для відмови в застосуванні зазначеного Закону є саме наявність у власності боржника іншого житлового нерухомого майна. При цьому, суд критично оцінює посилання ОСОБА_1 на технічний звіт, виконаний ТОВ «Моноліт Сталь», згідно якого зазначений будинок не відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації, оскільки скаржник не позбавлена можливості привести вказане приміщення в належний технічно-будівельний стан.

Враховуючи викладене вище, судом першої інстанції відмовлено у задоволенні скарги на дії та бездіяльність державного виконавця з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: