У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 01 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 29 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс-Агро», третя особа - ОСОБА_3, про визнання договору оренди землі недійсним та відшкодування збитків,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс-Агро» (далі - ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро»), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу укладеного 27 грудня 2013 року та посвідченого приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області Кобзар С.В за реєстраційним № 2690, придбав у ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 3,8544 га, яка розташована на території Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області. У подальшому позивачу стало відомо, що на підставі договору оренди від 05 січня 2005 року укладеного між ОСОБА_3 та відповідачем, останній самовільно провів польові роботи та здійснив посів сої. Зазначав, що попередній власник - ОСОБА_5 договорів оренди вищевказаної земельної ділянки не підписував, оскільки на час його укладення перебував за кордоном, тому такий договір є неукладеним. Крім цього, в спірному договорі оренди землі відсутні такі істотні умови договору як умови збереження стану об'єкта оренди, умови повернення земельної ділянки орендодавцеві, додатки до договору, наявність яких є обов'язковою, а також відсутня інформація щодо стану земельної ділянки на момент її передачі в оренду, яка має зазначатись у паспорті на землю. Разом із тим, позивач вважав, що ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» протиправно зібрало посіви сої, які в силу закону належать власнику землі - ОСОБА_2 Посилаючись на викладене та з урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просив визнати договір оренди землі від 05 січня 2015 року недійсним та стягнути на його користь з відповідача збитки у розмірі 83 853 грн.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01 квітня 2015 року, у позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 29 травня 2015 року рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 01 квітня 2015 року скасовано в частині відмови в задоволенні позову про визнання договору оренди землі недійсним та ухвалено в цій частині нове рішення. Договір оренди землі укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» від 05 січня 2015 року визнано недійсним. В іншій частині рішення залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в частині відмови у стягненні коштів, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. 60 ЦПК України, дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення збитків, виходячи із недоведеності заподіяння реальних збитків та можливості отримання доходів від використання земельної ділянки.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту касаційної скарги й доданих до неї матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для скасування оскаржуваних рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс-Агро», третя особа - ОСОБА_3, про визнання договору оренди землі недійсним та відшкодування збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 01 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 29 травня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова