Справа №583/4065/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1011/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Рішенням суду від 09 квітня 2015 року позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором № 001-18035-250507 від 25 травня 2007 року у розмірі 4107,02 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Дельта Банк" судові витрати у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

25 травня 2007 року між ПАТ КБ "Дельта Банк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 001-18035-250507, відповідно до умов якого банк відкриває держателю картковий рахунок № 6436 в національній валюті України гривні, випускає та надає ОСОБА_4 платіжну картку, а також ПІН код до Картки та відкриває ОСОБА_4 Кредитну лінію в сумі 2508 грн., для розрахунків за товари, що придбаваються ОСОБА_4 у субєктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобовязань перед банком за цим Договором, та вчинення інших операцій, передбачених Договором. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод.

Відповідно до п. 2.3 Договору держатель сплачує банку проценти за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифному пакеті Visa Лояльний, що міститься в Додатку № 1 до цього Договору:

- проценти за користування кредитною лінією включно до 31 липня 2007 року у розмірі 0,01 % річних, з 01 серпня 2007 року у розмірі 19,99 % річних;

- проценти на позитивний залишок у розмірі 1,00 % річних;

- плата за обслуговування кредитного залишку з 01 серпня 2007 року у розмірі 2,99 % від суми використаних кредитних коштів;

- процент поточної заборгованості, обовязковий до погашення щомісяця в розмірі 7,00 % від суми фактичної заборгованості станом на розрахункову дату;

- обовязковий мінімальний щомісячний платіж у розмірі % від суми поточної заборгованості станом на розрахункову дату + всі нараховані проценти, плати, штрафи та інші щомісячні платежі, але не менші ніж 50 грн.

Пунктом 2.4 кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом нараховуються банком в валюті рахунку щомісячно, - в останній робочій день поточного місяця, за період з дати останнього нарахування.

Відповідно до п. 2.5 кредитного договору, держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами (до 15 числа місяця, наступного за звітним), здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, в розмірі, визначеному "Тарифами", а саме, процент поточної заборгованості, обов'язковий до погашення щомісяця - 7% від суми фактичної заборгованості станом на розрахункову дату, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом (а.с.4-5).

Відповідно до п.2.7 Договору - при надходженні на Рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості ОСОБА_4 в наступній черговості:

1) по погашенню плати за прострочену заборгованість,

2) по сплаті прострочених процентів, які нараховані за користування кредитною лінією та/або овердрафтом ,

3) по погашенню простроченої заборгованості за кредитною лінією,

4) по сплаті поточних процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом,

5) по погашенню поточної заборгованості за кредитною лінією,

6) по сплаті комісії за розрахунково-касове обслуговування, яке здійснюється Банком за Рахунком відповідно до умов, що передбачені Правилами, Тарифами та цим Договором,

7) решта коштів зараховується на Рахунок.

При цьому в першу чергу погашається прострочена заборгованість за цим договором, а потім поточна.

У відповідності до п.2.12 Договору - держатель зобов'язаний здійснювати оплату вартості послуг, які надаються банком при здійсненні розрахунково-касового обслуговування Рахунку, в розмірі, строки та порядку, визначені Правилами та Тарифами. Встановлено, що в розрахунку ціни позову нарахування даного платежу відображено в колонці 11 "Комісія та інші нарахування".

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли договірні правовідносини, відповідачка належним чином свої зобовязання не виконала, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості сумі 4107,02 грн. ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з умовами укладеного між сторонами договору.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, як це передбачено ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи та давши правильну оцінку всім зібраним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги про протилежне не можна визнати обґрунтованими. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

17 листопада 2014 року ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом, який розглядався у даній справі, просив стягнути заборгованість за укладеним з відповідачкою договором. Відповідно до розрахунку заборгованості, що міститься в матеріалах справи, станом на 19 серпня 2014 року заборгованість за кредитним договором №001-18035-250507 складала 4107,02 грн., в т.ч. тіло кредиту - 4107,02 гри.

Під час розгляду справи відповідачка не надала доказів на підтвердження своїх доводів про те, що розрахунок заборгованості за договором проведений відповідачем усупереч до погоджених сторонами умов договору, тарифів на обслуговування платіжних карток Віза Класік Тарифний пакет «Лояльний», умов надання кредитної картки та Правил здійснення операцій за картковими рахунками, відкритими фізичним особам.

Вбачається, що розрахунок заборгованості здійснений в автоматичному режимі відповідними засобами програмного забезпечення банку, всі платежі, копії квитанцій по яким долучені відповідачкою до матеріалів справи, були враховані при розрахунку заборгованості.

Встановлено, що відповідачка зняла з карткового рахунку 10710.00 грн. (підсумок колонки 18 розрахунку), а сплатила 18223.00 грн. (підсумок колонки 17 розрахунку).

Після того, як відповідачка припинила сплачувати щомісячні платежі (останній платіж внесено 15.12.2011 р. в сумі 200 грн.), виникла прострочена заборгованість по відсоткам (колонка 10 розрахунку), яка кожного місяця збільшувалась на суму нарахованого але не сплаченого щомісячного платежу.

Таким чином вбачається, що відповідачем була порушена умова кредитного договору щодо щомісячної сплати обов'язкового мінімального платежу, за рахунок якого мали погашатись щомісячні нарахування по тілу кредиту та комісії. Так, прострочена заборгованість станом на грудень 2012 року складала: по відсоткам 443,94 гри., по комісії -1067,46 грн.

Згідно п.2.13 договору - держатель доручає банку здійснювати договірне списання з Рахунку всіх сум заборгованості, яка виникає за цим Договором, в тому числі і плати за надані банком послуги з розрахунково-касового обслуговування в розмірі та строки, передбачені Правилами та Тарифами.

З пояснень представника Банку вбачається, що відповідно до названого п.2.13 договору в грудні 2012 року Банк провів договірне списання заборгованості відповідачки по нарахованій комісії та відсоткам, а саме, за рахунок тіла кредиту було погашено прострочену заборгованість по відсоткам в сумі 509,94 грн. та прострочену заборгованість по комісії в сумі 1164,52 грн.

При цьому тіло кредиту в колонці 4 збільшилось з 2432,56 грн. до 4107,02 грн. (+509,94 + 1164,52).

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності договірного списання заборгованості не заслуговують на увагу, так як таке списання було узгоджене сторонами при підписанні договору у п. 2.13 .

В подальшому, тобто з кінця грудня 2012 року відсотки та комісія не нараховувалась, розмір заборгованості не збільшувався.

Крім того, слід зазначити, що з розрахунку заборгованості вбачається, що за весь час існування між сторонами договірних відносин пеня за несвоєчасне зарахування здійснених відповідачкою платежів не нараховувалась, а тому її доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.

В останньому судовому засідання суду апеляційної інстанції відповідачка почала стверджувати про те, що 25 жовтня 2007 року вона не знімала зі свого рахунку 2000 грн. Проте названі доводи відповідачки не можуть ставити під сумнів вірність висновків суду першої інстанції та бути підставою для скасування постановленого у справі рішення. При цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п. 2. 14 укладеного сторонами Договору в останній робочій день кожного місяця Банк формує Виписки, в якій відображають рух коштів на Рахунку держателя за звітній період, тобто з дати, що слідує за останнім робочим днем попереднього місяця, по останній робочій день поточного місяця, включаючи цей день. Надання ОСОБА_4 Виписок здійснюється в один із наступних способів: (1) в паперовій формі в приміщенні Банку на вимогу ОСОБА_4, (2) в паперовій формі шляхом доставки Виписки за місцем проживання ОСОБА_4 за допомогою засобів поштового звязку, (3) в електронній формі на електронну адресу ОСОБА_4. Конкретний спосіб передачі Виписок ОСОБА_4 обирається ОСОБА_4 самостійно та зазначається ним в ОСОБА_4.

Пунктом 2.15 Договору передбачається, що якщо протягом 15 днів з моменту формування Банком виписки ОСОБА_4 не надав Банку зауважень/претензій щодо інформації, що міститься у Виписці, у письмовому вигляді, правильність такої інформації вважається підтвердженою ОСОБА_4. Це положення діє також у випадку, якщо при обранні ОСОБА_4 способу доставки Виписки, який зазначений в абз. (1) п.2.14 Договору, ОСОБА_4 не звернувся до Банку за отриманням Виписки .

Таким чином зі змісту п.п. 2.14 та 2.15 Договору вбачається, що відповідачка мала можливість кожного місяця знайомитись зі змістом операцій, які проводились Банком по її рахунку, а у разі, якщо вона цього не робила і не предявляла своєчасно до Банку письмових претензій з цього приводу, то вважається, що вона підтвердила правильність таких операцій.

З матеріалів справи та пояснень відповідачки у судовому засіданні вбачається, що повну виписку з рахунку за період з 25.05.2007 р. по 06.02.2012 р. з відображенням усіх операцій по рахунку відповідачка отримала 06 лютого 2012 року. В той же час свої заперечення проти предявленого до неї позову про те, що вона не знімала 25 жовтня 2007 року зі свого рахунку 2000 грн. відповідачка вперше висловила більше ніж через три роки у червні 2015 року, в той час як відповідно до п. 2.15 укладеного нею з Банком договору вона погодилась з умовою договору про те, що навіть при умові, якщо вона не зверталась до Банку за отриманням Виписки, у разі неподання нею зауважень/претензій протягом 15 днів з моменту формування Банком Виписки щодо її змісту, вважається, що відповідачка підтвердила інформацію, яка міститься у Виписці.

Таким чином доводи відповідачки про те, що в жовтні 2007 року вона не знімала з рахунку 2000 грн. є недоведеними, оскільки в передбачені договором строки вона не предявила відповідні претензії до Банку, а тому вважається, що вона погодилась з проведеними Банком операціями по її рахунку, чим позбавила себе можливості доводити ці обставини у судовому порядку. Крім того, названі доводи відповідачки знаходяться за межами її апеляційної скарги, а тому і за цих обставин відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК не можуть бути підставою для скасування постановленого у справі рішення.

Колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 526, 530, 610, 611, 626-629, 1054 ЦК України та умов укладеного сторонами договору.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були повно та всебічно встановлені обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду у оскаржуваній частині слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -