ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1462/15-ц
провадження № 2/753/2340/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що сторони 09.02.2008 року уклали між собою шлюб. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час шлюб між сторонами не розірвано. Певний час позивач та відповідач не проживають разом в одній квартирі, з цього часу відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, офіційно відповідач ніде не працює, має мінливий нерегулярний дохід. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 10 000 грн. щомісяця з дня звернення її до суду і до повноліття дитини.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 в судовому засіданні позов визнав, повністю погодившись та підтвердивши пояснення позивача.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати до досягнення нею повноліття.

Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони 09.02.2008 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі РАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №168 (а.с.3). Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). На даний час шлюб між сторонами не розірвано, а дитина проживає разом з матір'ю (а.с.5).

Згідно ч.1, ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2015 рік" №80-VIII від 28.12.2014 року - установити у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2015 року - 1176 гривень, з 1 грудня - 1330 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 грудня - 1167 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень.

За змістом ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Представник відповідача в судовому засіданні не зміг вказати місце працевлаштування відповідача та не надав доказів про його щомісячний дохід, тому суд не має інформації про місце працевлаштування відповідача, з урахуванням думки позивачки, що воно також їй невідоме, за таких обставин суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі.

За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати свою малолітню дитину на підставі описаних вище норм права, відсутність інформації про його на даний час постійний щомісячний дохід, склад сім'ї, його стан здоров'я, враховуючи вік та стан здоров'я дитини, погодження з розміром аліментів представника відповідача, задовольнити позов і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 10 000 грн. на утримання сина щомісяця на користь позивачки з 21.01.2015 року - дня подачі позову до суду до його повноліття, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України „Про Державний бюджет України на 2015 рік" для дітей такого віку (дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 грудня - 1167 гривень), який не є меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Згідно ст.79; 88 ЦПК України поскільки суд задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору, від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду.

Керуючись ст.10; 11; 60; 79; 88; 169; 209; 213-215; 226 ЦПК України, на підставі ст.141; 180-182; 184 СК України, ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України, ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2015 рік", ч.1-2, ст.8; ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства", підпункту 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця Закарпатської області, м. Ужгорода, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1, проживаючого в АДРЕСА_2, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 10 000 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2015 року і до досягнення ним повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :