Провадження № 2/734/383/15 Справа № 734/942/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 травня 2015 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Бузунко О.А.

за участю секретаря Галюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Козелець Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Відділ Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області про визнання права на спадкове майно,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про визнання за заповітом права на земельну частку (пай) розміром 3,52 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «Червона Україна», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Чемерській сільській раді 01.10.1996 року за номером 176, у суд звернулася ОСОБА_1 до Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області.

В судове засідання учасники процесу не з'явилися.

В матеріалах справи міститься:

- клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності;

- заява за підписом голови Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог;

- заява за підписом головного спеціаліста юридичного сектору відділу Держземагенства у Козелецькому районі про розгляд справи за відсутності представника та визнання позовних вимог.

За таких обставин суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивача та відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України в силу неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до матеріалів, отриманих від Козелецької районної державної нотаріальної контори, Державного нотаріального архіву Чернігівської області спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

На час відкриття спадщини 02 травня 1996 року діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року, тому до спірних правовідносин слід застосовувати норми цього кодексу.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном прийняла її донька - ОСОБА_1, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Чемерської сільської ради № 354 від 01.04.2015 року.

Таким чином, позивач, відповідно до діючого на момент відкриття спадщини законодавства, прийняла її шляхом вступу в управління спадковим майном, що підтверджується викладеним вище.

13 листопада 1995 року Козелецькою районною радою народних депутатів Козелецького району Чернігівської області було видано державний акт на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству «Червона України» серії ЧН № 017. Додатком № 1 до вказаного акта є список осіб, які мають право на земельну частку КСП «Червона Україна» Чемерська сільська рада, відповідно до якого таке право мала і ОСОБА_2. На підставі цього на ім'я ОСОБА_2 було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) - серія НОМЕР_2 (спадкодавець був членом КПС «Червона Україна»), проте отримати сертифікат ОСОБА_2 не встигла.

Відповідно до ст. 5 Земельного кодексу УРСР 1990 року в редакції, що діяла на момент відкриття спадщини, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства.

Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 член колективного сільськогосподарського підприємств, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до довідок, виданих виконкомом Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 01 квітня 2015 року № № 355, 356 ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є одна і та ж особа, а також ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є одна і та ж особа.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 до Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Відділ Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області про визнання права на спадкове майно задовольнити, оскільки встановлено, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за законом, має право на земельну частку (пай) розміром 3,52 га в умовних кадастрових гекратах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «Червона Україна» /сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Чемерській сільській раді від 01.10.1996 року за номером 176 за життя спадкодавцем не отримувався/.

Керуючись ст.ст. 548 і 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 174, 197, 209, 212, 215, 218, 223, 294, 295 і 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Відділ Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області про визнання за законом права на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, іден. код НОМЕР_1, право на земельну частку (пай) розміром 3,52 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «Червона Україна» /сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2 зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Чемерській сільській раді від 01.10.1996 року за номером 176 на імя ОСОБА_2/ - в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів із дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А. Бузунко