СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/840/15-ц
Провадження № 2/306/416/15
Рядок статзвіту № 46
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2015 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у особі:

головуючої - судді Василиха Ж.В.,

при секретарі - Дичка О.І.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

прокурора - Дички А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Свалявської державної нотаріальної контори, Плосківської сільської ради Свалявського району про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1736 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в урочищі Горб с. Оленево, кадастровий номер НОМЕР_1 та земельну ділянку площею 0,2356 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, який за життя склав заповіт, яким заповів позивачці все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося. Однак, померлий ОСОБА_3 за життя не встиг здійснити державну реєстрацію прав власності на земельні ділянки і виготовити на своє ім»я державний акт на право власності за ці земельні ділянки, що позбавляє її можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі, а тому просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позові. Також пояснив, що позивачка зверталася до нотаріальної контори щоб прийняти спадщину на ці земельні ділянки, але їй було усно відмовлено у цьому, оскільки на ці земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи.

Прокурор Дичка А.В. у судовому засіданні просила у позові відмовити, оскільки перехід прав та обов»язків на спірні земельні ділянки не відбувся, так як відсутні правовстановлюючі документи на ці ділянки.

Представник Плосківської сільської ради у судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо заявлених вимог.

Завідуюча Свалявською державною нотаріальною конторою Гуледза С.М. також у судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року за життя заповів своїй внучці ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати йому по закону на день його смерті.

Згідно відповіді завідуючої Свалявської держнотконтори від 27.04.2015 року спадкоємцями до майна померлого ОСОБА_3 є внучка ОСОБА_2, мешканка АДРЕСА_1, яка спадщину прийняла.

З матеріалів справи також вбачається, що в 2010 році покійним ОСОБА_3 було виготовлено технічну документацію на земельні ділянки розташовані в АДРЕСА_1 та с. Оленево, урочище «Горб» Свалявського району, однак останній не зареєстрував такі у встановленому порядку та не оформив і не отримав державний акт на право власності на ці земельні ділянки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивачем не надано суду докази того, що така зверталася до нотаріуса для одержання свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки та їй було відмовлено.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За змістом ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно абз.3 ч.2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У пункті 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", звертається увага на те спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується зокрема цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

- виготовлення технічної документації на земельні ділянки;

- визначення меж земельної ділянки в натурі;

- погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

- одержання у встановленому порядку Державного акта на землю;

- реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

За таких обставин позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 11, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_2 до Свалявської державної нотаріальної контори, Плосківської сільської ради Свалявського району про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Ж. В. Василиха