Справа: № 642/6946/14-ц
Провадження: № 2/642/1596/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.

за участі секретаря - Бурди Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ленінського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490083633, укладеним 04.08.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» і ОСОБА_2, у розмірі 69 492 грн., 21 коп., вказуючи, що позивач посилається на те, що 04.08.2008 р. між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого з 19.08.2009 р. є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 490083633, відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит у сумі 9 856, 25 (дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят шість доларів США 25 центів), а позичальник зобов'язався повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором і Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. В порушення умов кредитного договору позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 04.07.2014 року має заборгованість за кредитом у розмірі 3 015,22 (три тисячі п'ятнадцять доларів США 22 центи), що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 35 661,30 гривень; заборгованість за відсотками у розмірі 181,42 (сто вісімдесят один долар США 42 центи), що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 2 145,67 гривень; пені, у розмірі 2 231,79 (дві тисячі двісті тридцять один долар США 79 центів), що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 26 395,59 гривень. Під час розгляду справи позовні вимоги були уточнені.В забезпечення виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_1 04.10.2012 року було укладено договір поруки №490083633-П, відповідно до умов якого ОСОБА_1 зобов'язалась як поручитель за виконання боржником обов'язків, що випливають з кредитного договору, у тому ж обсязі що і боржник.

В судове засіданні представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву, де пояснює, що позовні вимоги підтримує, згоден на заочний розгляд справи у разі відсутності відповідача, просить розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача, надав заяву про розгляд справи у його відсутність у зв'язку з повторною неявкою позивача у судове засідання, просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі у зв'язку з пропуском позивачем ПАТ «Альфа-Банк» встановленого Цивільним кодексом України шестимісячного строку пред'явлення вимог до поручителя та надав суду письмові пояснення на позовну заяву, та просив врахувати їх при винесенні судового рішення.

Суд приходить до висновку, що надходження від позивача та відповідача заяв про розгляд справи у їх відсутності, не є перешкодою для розгляду справи в загальному порядку.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином ( а.с. 42,69,77,95,103)

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що «04» серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого з 19.08.2009 р. є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 490083633, відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит у сумі 9 856, 25 (дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят шість доларів США 25 центів), а позичальник зобов'язався повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором і Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.(а.с.6)

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_2, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 04.10.2012 року було укладено договір поруки №490083633-П, відповідно до умов договору поруки відповідач як поручитель поручається за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. (а.с.17)

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №490083633 від 04.08.2008 року за позичальником ОСОБА_2 станом на 04.01.2015 р. наявна заборгованість, а саме: за кредитом - 47 545,67 гривень; по відсотках - 7 258,27 гривень; пеня - 14 688, 27 гривень. (а.с.20)

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України позичальник і поручитель несуть солідарну відповідальність за невиконання зобов'язань за договором, а тому банк має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників (позичальника/поручителя разом, так і будь-кого з них окремо).

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ч.1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається зі змісту кредитного договору №490083633 від 04.08.2008 року укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_2, 04.08.2015 р. - є датою остаточного повернення кредиту (п.2.3.договору про внесення змін і доповнень до кредитного договору №490083633).

Відповідно до умов договору поруки №490083633-П, укладеного 04.08.2012р. між ПАТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_1, поручитель поручається за виконання боржником обов'язку повертати банку кредит рівними частинами, у терміни, визначені основним договором та додатком № 1 до Основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 04.08.2015 року (п.2.1. «а»)

В ст. 6 «Строк дії та інші умови договору» договору поруки не зазначено строку дії договору, лише зазначено, що цей договір діє до повного виконання зобов'язань боржником за основним договором (п.6.3 договору поруки).

Відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Порядок і умови застосування цієї норми детально роз'яснені в пункті 24 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно з якими сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, що в даному випадку для вирішення питання про строк дії поруки слід керуватися ч. 4 ст. 559 ЦК України, згідно з якою порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Так як, зі змісту договору поруки, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 вбачається, що строк її припинення не встановлено, а тому згідно з вимогами вищевказаних норм матеріального права порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку повного виконання основного зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково, не пред'явить вимогу до поручителя.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Під час розгляду справи суду стало відомо про те, що у зв'язку з порушенням боржником ОСОБА_2 виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України і п.6.1 ст.6 договору про внесення змін і доповнень № 1/490089638 від 04.10.2012 року як було вказано вище використав своє право достроково стягнути з позичальника заборгованість за кредитним договором № 490089638 шляхом звернення до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490083633. Рішення по даній справі було ухвалене судом 20.12.2011 року.

Відповідно до вищевказаного рішення Постійно діючого третейського суду від 20.12.2011 року ОСОБА_2 повинен у добровільному порядку виконати рішення суду, а саме сплатити заборгованість по кредиту. Такий порядок виконання рішень передбачений ст.55 ЗУ «Про третейські суди» де вказано, що рішення третейського суду виконуються зобов'язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 рішення Третейського суду від 20.12.2011 року ПАТ «Альфа-Банк» 04.10.2012 року уклав договір поруки з ОСОБА_1 за яким у відповідача виник обов'язок виконати вказане рішення Третейського суду від 20.12.2011 року. Відповідач ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях вказала, що з копією рішення суду від 20.12.2011 року ознайомлена не була, копія рішення відповідачу не надавалася.

Судом встановлено наступне, «22» березня 2013 року з метою забезпечення примусового виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», Новозаводським районним судом м. Чернігова, на підставі заяви ПАТ «Альфа-Банк» було постановлено ухвалу про видачу виконавчого листа № 6-1001/13 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490083633 у сумі: за кредитом - 50 777, 35 (п'ятдесят тисяч сімсот сімдесят сім гривень 35 копійок), по відсотках - 3142,78 (три тисячі сто сорок дві гривні 78 копійок), пені - 3496,41 (три тисячі чотириста дев'яносто шість гривень 41 копійку), судові витрати по сплаті третейського збору в сумі - 100,00 (сто гривень 00 копійок).

Таким чином, в період з 20.12.2011 р. по 22.03.2013 р. ОСОБА_2 рішення Третейського суду від 20.12.2011 року з вимогою сплатити заборгованість по кредиту не виконувалося. Доказів, які підтверджують факт звернення ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 з 22.03.2013 р. (з моменту винесення Новозаводським районним судом м. Харкова ухвали про видачу виконавчого листа № 6-1001/13) з вимогою виконати рішення Третейського суду позивачем надано не було.

У відповідності до ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України, у разі, якщо строк дії договору поруки не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно зі ст.526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватись з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Обов'язок кредитора направити вимогу поручителю у разі невиконання боржником зобов'язання за кредитним договором випливає також із змісту ст.555 Цивільного Кодексу України, оскільки згідно норми цієї статті, у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це боржника і висунути свої заперечення проти вимоги кредитора.

В момент винесення Новозаводським районним судом м. Чернігова ухвали про видачу виконавчого листа № 6-1001/13 від 22.03.2013 року строк виконання основного зобов'язання Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» було змінено. З цього виходить, що позивач повинен був звернутися з вимогою до ОСОБА_1 про сплату заборгованості по кредиту протягом шести місяців з 22.03.2013 року. Таким чином, строк позовної давності за вимогою позивача до ОСОБА_1 закінчився 22.09.2013 року. Позивач пред'явив позов до суду лише 11.08.2014 року, тобто з пропущенням визначеного законодавством шестимісячного строку.

Крім того, у своїй позовній заяві позивач вимагає стягнути з ОСОБА_1 прострочену заборгованість за кредитом, яка утворилася станом на 04.01.2015 р. у розмірі - 69 492,21 гривень, а саме: за кредитом - 47 545,67 гривень; по відсотках - 7 258,27 гривень; пеня - 14 688, 27 гривень.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 20.12.2011 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490083633 у сумі 57 516, 54 гривень, а саме: за кредитом - 50 777, 35 (п'ятдесят тисяч сімсот сімдесят сім гривень 35 копійок), по відсотках - 3142,78 (три тисячі сто сорок дві гривні 78 копійок), пені - 3496,41 (три тисячі чотириста дев'яносто шість гривень 41 копійку), судові витрати по сплаті третейського збору в сумі - 100,00 (сто гривень 00 копійок).

22.03.2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, на підставі заяви ПАТ «Альфа-Банк» з метою забезпечення примусового виконання рішення Третейського суду від 20.12.2011року було постановлено ухвалу про видачу виконавчого листа № 6-1001/13 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490083633 у сумі 57 516, 54 гривень, а саме: за кредитом - 50 777, 35 (п'ятдесят тисяч сімсот сімдесят сім гривень 35 копійок), по відсотках - 3142,78 (три тисячі сто сорок дві гривні 78 копійок), пені - 3496,41 (три тисячі чотириста дев'яносто шість гривень 41 копійку), судові витрати по сплаті третейського збору в сумі - 100,00 (сто гривень 00 копійок).

Суд не може двічі стягнути суму заборгованості за кредитом, яка вже була стягнута з боржника. Тому, від суми заборгованості, яка зазначена у позові слід відняти суму у розмірі 57 516, 54 гривень, яка була стягнута з ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа №6-1001/13 від 22.03.2013року виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 20.12.2011 року, різниця суми заборгованості становить 11 975, 67 грн.

Таким чином, суд вважає, що саме з ОСОБА_2 може бути стягнено заборгованість у розмірі - 11 975, 67 грн., та судові витрати у сумі - 504,41 грн., але позовні вимоги до ОСОБА_2В не заявлені.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 526, 543, 553, 554, 559, 1050 ЦК України , керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання його копії .

Головуючий суддя: