233 № 233/2632/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015 року суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Леміщенко О.О., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі структурного підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по комунальним послугам з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» №1632-VІІ від 12.08.2014 року та Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №19/о/38-15 від 27.03.2015 року підсудність справ Дебальцевського міського суду Донецької області передана Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.

13.05.2015 року з Дебальцевського міського суду Донецької області до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ПАТ «Центренерго» в особі структурного підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по комунальним послугам з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Заява обґрунтована тим, що боржник не сплачує своєчасно вартість отриманих послуг з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання і водовідведення, внаслідок чого, за період з 01.11.2013 року по 01.07.2014 року утворилась заборгованість в сумі 1294,18 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" №14 від 23.12.2011р. (далі Постанова) зазначено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

В порушення зазначених вище вимог, заявником не надано суду договору про надання послуг, доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг, доказів, що вказують на правильність і безспірність розрахунків та застосування тарифів на ці послуги тощо.

Долучена до заяви роздруківка по особовому рахунку не може слугувати належним доказом наявності безспірної заборгованості боржника перед заявником та доказом порушення субєктивного права заявника саме цим боржником, а відтак такий документ не може бути самостійною підставою для видачі судового наказу.

У п. 9 Постанови зазначено, що наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Враховуючи, що наказне провадження є спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення, вважаю за неможливе встановити у даній справі факт субєктивного права у заявника вимоги до боржника, а також факт безспірної суми заборгованості, яку просить стягнути заявник. Тому, приходжу до висновку, що має місце спір про право, що є підставою для відмови заявнику в прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Одночасно суд розяснює, що заявник має право на розгляд заявлених вимог у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Керуючись ст. ст. 96, 100-102, 208-210 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі структурного підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по комунальним послугам з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Розяснити, що відмова в прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник в цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Відповідно до ст.99 ч.2 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: