З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі
головуючої судді Сарай А.І.
при секретарі Шкіря І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Хексапал» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «СК «Лафорт» про відшкодування заподіяних збитків,
Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився і не повідомив суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення у пресі.
Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 «СК «Лафорт» в судове засідання не зявилися, а тому суд розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 10.02.2013 р., о 14 год. 40 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, на 27-му км автодороги «Київ-Чернігів» м. Бровари, при зміні напрямку руху не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Сканія», що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 02.04.2013 р. відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні даного правопорушення і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 9).
З довідки виданої ВДАІ Броварського МВ від 21.03.2013 р. за № 9157217 вбачається, що учасником вказаної ДТП був відповідач ОСОБА_3, який керував автомобілем марки «Scania» R114, н/з MEF-003 (а.с. 8).
Технічним паспортом від 26.07.2012 р. стверджується, що власником автомобіля марки «Scania» R114, LB 6x2 NA 380, н/з MEF-003, є позивач ОСОБА_5 «Хексапал» (а.с. 23, 24).
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Згідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає доведеним факт заподіяння матеріальної шкоди позивачу з боку відповідача ОСОБА_2 і яка, за відсутністю достовірних даних повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховика, повинна на підставі ст.ст. 1166, 1187 ЦК України відшкодовуватися завдавачем шкоди, тобто відповідачем ОСОБА_2
Оскільки підстав для зменшення розміру відшкодування шкоди, передбачених ч. 4 ст. 1193 ЦК України, не встановлено, то відшкодуванню відповідачем ОСОБА_2 підлягає сума заподіяної матеріальної шкоди в повному обсязі.
В той же час, суд зазначає, що сформовані та заявлені вимоги позивача в частині стягнення заподіяних збитків з відповідача ОСОБА_3 є безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Таким чином, для встановлення підстав та розміру відшкодування завданої матеріальної шкоди в даному випадку слід належними по справі доказами довести, хто з учасників ДТП є винним у завданні шкоди.
На вказані обставини наголошує Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 8 постанови Пленуму № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».
В порушення зазначених вимог позивачем не надано жодних допустимих та належних доказів, якими б підтверджувалася вина відповідача ОСОБА_3 у вчиненні ДТП.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 також слід стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 243.6 грн. сплаченого судового збору.
Тому, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 209-213, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України суд,
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Ужгородським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.