АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 травня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємця ОСОБА_3, магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" про відшкодування збитків та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з уточненим в ході розгляду справи позовом до магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", ПП ОСОБА_3 про відшкодування збитків та моральної шкоди (а.с.17-18). Позивач вказувала на те, що 27 серпня 2014 року в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" вона придбала дитячі туфлі моделі А 181 (31) за які сплатила 280,00 грн. Після триденного використання вказаного взуття в ньому були виявлені недоліки, а саме: із шва призбореного верху туфлі появилась дірка. 09 вересня того ж року, тобто в гарантійний строк, вона звернулася до відповідача з проханням повернути вартість придбаного взуття або заміни його на сезонний товар належної якості. Пізніше вона дізналась, що відповідачем без її згоди було проведено ремонт повернутого взуття, а Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз надав відповідь про неможливість визначення якості дитячого взуття внаслідок його видозміни після проведеного профілактичного ремонту.

Посилаючись на неправомірні дії відповідача, позивач просила стягнути з нього вартість товару у розмірі 280 грн., 640 грн. на відшкодування моральної шкоди та 80 грн. на відшкодування завданих збитків.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням від 19 травня 2015 року суд вирішив питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення, як незаконного та про ухвалення нового.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

Зі справи вбачається, що 27 серпня 2014 року ОСОБА_2 придбала в секції №1 магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого на АДРЕСА_1, дитячі туфлі моделі А 181 (31) за 280,00 грн., що підтверджується копією товарного чеку ПП ОСОБА_3 (а.с.3).

У зв'язку з виявленням недоліків придбаного товару позивач повернула його до магазину, про що продавцем магазину 09 вересня 2014 року зроблено відповідний запис в товарному чеку.

Після цього працівники магазину звернулися до майстра з ремонту взуття, який відремонтував повернуті дитячі туфлі.

22 вересня того ж року ОСОБА_2 звернулася з заявою до директора магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" про повернення вартості придбаного взуття (а.с.4).

В той же день дитяче взуття було направлено для проведення товарознавчого дослідження по визначенню його якості.

20 жовтня 2014 року директором Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надано відповідь ПП ОСОБА_3 про неможливість встановлення первинної причини видозміни дитячого взуття після проведеного профілактичного ремонту (а.с.37).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що придбаний позивачем товар не відповідає моделі дитячого взуття переданого на проведення товарознавчого дослідження; що товар був придбаний позивачем після припинення ПП ОСОБА_3 підприємницької діяльності; а також з недоведеності позивачем, в чому саме полягає порушення її прав відповідачем.

Погодитися повністю з такими висновками неможливо з огляду на наступне.

В позовній заяві ОСОБА_2 вказала двох відповідачів: магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1" та ПП ОСОБА_3, але просила стягнути вартість товару, моральну шкоду та збитки з відповідача, не зазначивши з якого саме.

Проте суд на це уваги не звернув, не уточнив позовні вимоги і розглянув справу лише за участі позивача та представників ОСОБА_3 без виклику до суду іншого відповідача. Не з'ясував суд яке відношення ПП ОСОБА_3 мав до магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1"; чому після припинення ПП ОСОБА_3 підприємницької діяльності в магазині продовжували видавати товарні чеки з його ім'ям; кому саме належав проданий позивачеві товар; чому направлені позивачеві у жовтні та листопаді 2014 року відповіді були підписані ПП ОСОБА_3 (а.с.6,7), якщо він припинив свою підприємницьку діяльність ще в липні 2014 року; хто саме звертався до експертної установи для проведення товарознавчого дослідження придбаного позивачем товару і чому відповідь про неможливість проведення дослідження було надано на ім'я ПП ОСОБА_3

В суді апеляційної інстанції представники ОСОБА_3 пояснили, що раніше останній орендував приміщення в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", а після припинення підприємницької діяльності ніякого відношення до магазину не мав, ніяких відповідей на звернення позивача не давав і не підписував.

З пояснень позивача в суді апеляційної інстанції встановлено, що при придбанні 27 серпня 2014 року в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" дитячого взуття вона не з'ясовувала кому саме належав цей товар. Виданий їй товарний чек містить назву магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", також там вказано ПП ОСОБА_3, тому в позовній заяві їх і вказано відповідачами.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України мають право на належну якість і безпеку продукції, а також на достовірну інформацію про продукцію і її якість. Споживачі також мають право на відшкодування майнової і моральної шкоди завданої внаслідок недоліків продукції.

Статтею 8 даного Закону, на підставі якої заявлено вказаний позов, передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару у розумний строк, відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 в числі інших вказала вимогу про повернення сплаченої за товар грошової суми, не зазначивши чи є виявлені недоліки придбаного товару істотними і не поставила перед судом питання про розірвання договору.

Невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови в задоволенні пред'явлених особою вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити саме з цих підстав.

Враховуючи те, що суд не взяв до уваги наведені обставини, постановлене судове рішення підлягає зміні в частині обґрунтування відмови в задоволенні позову, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 травня 2015 року змінити в частині обґрунтування відмови в задоволенні позову відповідно з даним рішенням, а в іншій частині - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Петренко І.О.

Романюк М.М.