АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4821/15 Справа № 209/689/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Байбара Г. А. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 лютого 2015 року по справі за поданням Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської областізвернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, посилаючись на те, що на виконанні Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-5893/2011 від 17.10.2011 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, та ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПриватБанк боргу в сумі 1622330,00 грн. Відносно боржника ОСОБА_2 державним виконавцем відкрито виконавче провадження. У встановлений державним виконавцем строк для самостійного виконання рішення суду, боржник ОСОБА_2 рішення не виконала. Враховуючи значну суму боргу за виконавчим документом, та відсутності реального погашення боргу, а також беручи до уваги, що боржник приховує від державного виконавця дані, стосовно отримання доходів, державний виконавець вказує, що є підстави вважати, що ОСОБА_2може виїжджати за межі України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 лютого 2015 року подання державного виконавця задоволено повністю. Тимчасово обмежено боржника - громадянина України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання, згідно виконавчого листа № 2-5893/2011 від 17.10.2011 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, та ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПриватБанк боргу в сумі 1622330,00 грн.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з таких підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 124 Конституції України, п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», а також виходив з того, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду та нехтує законними вимогами державного виконавця.

Однак, з висновком суду погодитися не можна, враховуючи наступне.

Згідно ч.ч.2,3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свободі пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, державний виконавець має право звертатися з поданням до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов'язань за рішеннями суду.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду.

Розглядаючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду.

Однак матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання судового рішення, як того вимагають правила п.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, як вбачається з наданої апелянтом копії паспорта, ОСОБА_2 проживала ті проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23-24).

Відповідно до ч. 1 та 5 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Проте всупереч зазначеному, виконавче провадження на виконання виконавчого листа № 2-5893/2011 від 17.10.2011 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, відкрито у Дніпропетровському відділі ДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області.

В матеріалах справи відсутні докази про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, що останній у передбаченому порядку викликався до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області з приводу виконання судового рішення та погашення боргу, що державним виконавцем вживались передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» заходи щодо встановлення майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Враховуючи вищенаведене, обмеження у праві виїзду за кордон було застосовано судом передчасно без належного з'ясування фактичних обставин, що підлягають перевірці.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, з постановленням ухвали про відмову Дніпровському відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області у задоволенні подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 лютого 2015 року - скасувати.

Відмовити у задоволенні подання Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова