У х в а л а

іменем україни

15 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Руденко Оксана Євгенівна, - про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що 26 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк», та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір про надання останньому грошових коштів у сумі 2644000 доларів США на строк з 26 грудня 2007 року по 25 грудня 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 12,5% на рік. У забезпечення виконання позичальником зобов'язань за зазначеним договором ПАТ «Укргазбанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 09 червня 2008 року уклали договір іпотеки без оформлення заставної, предметом якого є нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 6422,9 кв. м, житловою площею 2285,6 кв. м (в будинку розташовано 123 квартири), що знаходиться у м. Харкові по АДРЕСА_1 (літ. В-5). ОСОБА_4 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 01 червня 2013 року утворилась заборгованість у сумі 3664801,99 доларів США та 23800945,13 грн. пені.

17 березня 2012 року відчужено квартиру АДРЕСА_2 відповідачу ОСОБА_3 Ураховуючи, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, позивач просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 шляхом проведення прилюдних торгів.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2014 року, позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості по кредитному договору від 26 грудня 2007 року в рахунок стягнення заборгованості у розмірі 3664801,99 доларів США та 23800945,13 грн. звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_2 в м. Харкові, яка належить на праві власності ОСОБА_3, з початковою ціною продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів у розмірі 90 % від вартості предмета іпотеки, визначеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України та розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи позов, місцевий суд, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що боржник ОСОБА_4 має заборгованість за кредитним договором, зобов'язання за яким забезпечені договором іпотеки спірного нерухомого майна. При переході права власності відповідач набула права і обов'язки іпотекодавця.

Проте повністю погодитись із такими висновками судів не можна, виходячи з наступних підстав.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням установленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду було зумовлено поважними причинами.

Судами установлено, що 26 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір про надання останньому грошових коштів у сумі 2644000 доларів США на строк з 26 грудня 2007 року по 25 грудня 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 12,5 % на рік.

Пунктом 3.2.8 указаного кредитного договору передбачено, що в разі невиконання позичальником зобов'язань, передбачених цим договором, відшкодування заборгованості здійснюється банком шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно з договором іпотеки.

З метою забезпечення повного й своєчасного виконання боргових зобов'язань 09 червня 2008 року між банком, з однієї сторони, і ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з іншої сторони, укладено договір іпотеки без оформлення заставної. Відповідно до пункту 2.1.1 цього договору предметом іпотеки є багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_2 у м. Харкові, загальною площею 6422,9 кв. м, житловою площею 2285,6 кв. м, усього на 123 квартири. Відомості про іпотеку нотаріусом внесені до реєстру іпотек, на відчуження нерухомого майна накладено заборону (т. 1 а.с. 12 - 15).

Пунктом 6.1 договору іпотеки визначено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі повного або часткового неповернення кредиту (чергового платежу за кредитом) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів, та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені кредитним договором строки.

ОСОБА_4 належним чином грошові зобов'язання перед банком не виконав, у зв'язку із чим рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 травня 2010 року стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь банку 1 664 543,02 грн. та 2 630 252,33 доларів США в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 26 грудня 2007 року, рішення суду не виконано (т. 1 а.с. 26 - 28). Станом на 01 червня 2013 року розмір заборгованості склав 3664801,99 доларів США та 23800945,13 грн. пені.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2009 року договір іпотеки від 09 червня 2008 року визнано недійсним, виключено запис про іпотеку з реєстру іпотек (т. 1 а.с. 23 - 25).

У період чинності зазначеного рішення, спірну квартиру № 48 було двічі відчужено: уперше - на підставі договору дарування від 17 червня 2011 року та вдруге - на підставі договору купівлі-продажу від 17 березня 2012 року.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 04 квітня 2012 року вищезазначене судове рішення скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові ОСОБА_4 та ОСОБА_5, реєстрацію обтяжень на спірну квартиру поновлено (т.1 а.с. 18, 29 - 33).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Укргазбанк», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до вимог статті 1 Закону іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону, обтяження нерухомого майна підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 410 затверджено Тимчасовий порядок державної реєстрації іпотек, відповідно до статей 6, 25, 26 якого внесення до Реєстру відомостей про обтяження майна іпотекою здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду.

Запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису. Реєстратор вносить до Реєстру відомості про виключення запису в день надходження повідомлення чи рішення суду.

Установивши, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2009 року договір іпотеки від 09 червня 2008 року визнано недійсним і на його підставі запис про обтяження майна іпотекою виключено з Реєстру, суд дійшов помилкового висновку про застосування до спірних правовідносин статті 23 Закону, оскільки під час переходу права власності на спірну квартиру до ОСОБА_3 спірна квартира предметом іпотеки не була.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 24 грудня 2014 року у справі № 6-201цс14, яка є обов'язковою для виконання для всіх судів України.

Оскільки порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення спору і ці порушення допущені судом апеляційної інстанції при розгляді справи, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська