АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц /796/9101/2015 Головуючий в суді 1 інстанції - Притула Н.Г.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У лютому 2015 року ПАТ «Український Професійний Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ПАТ «Український Професійний Банк», третя особа: приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Козій А.В. про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними.

Не погоджуючись з ухвалою про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви, ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та передати зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Зазначала, що первісний та зустрічний позови взаємопов'язані і їх спільний розгляд є доцільним, оскільки виникають з одних правовідносин та задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити.

Представник ПАТ «Український Професійний Банк» Шкатова А.О. вважала доводи апеляційної скарги безпідставними та просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ПАТ «Український ПрофесійнийБанк», третя особа - приватний нотаріус Козій А.В. про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що позови не є взаємопов'язаними та спільний розгляд первісного позову і зустрічного позову ОСОБА_2 не є доцільним, оскільки він містить вимоги, які не стосуються первісного позову, тобто фактично є окремим позовом, а тому прийняття зустрічного позову до провадження є недоцільним та ускладнить розгляд справи.

Також суд зазначив, що незважаючи на те, що задоволення зустрічного позову в частині вимоги про визнання кредитного договору недійсним може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, прийняття даного зустрічного позову лише ускладнить та спричинить тяганину стосовно вирішення справи.

Проте з такими висновками колегія суддів у повному обсязі погодитись не може, оскільки вони не відповідають вимогам процесуального закону та є суперечливими між собою.

Відповідно до вимог ст. 123 ЦПК України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об'єднання і роз'єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.02.2015 року було відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Український Професійний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 171 від 16.03.2007 року на загальну суму 178 810,14 доларів США, що підлягає сплаті у гривні за офіційним курсом НБУ на день платежу.

Зазначеною ухвалою справу було призначено в судове засідання на 23.03.2015 року.

Однак розгляд справи в судовому засіданні 23.03.2015 року було відкладено на 03.06.2015 року за клопотанням відповідача. В судовому засіданні 03.06.2015 року відповідачем ОСОБА_2 було подано зустрічну позовну заяву.

Отже, відповідачем було виконано вимоги ч. 1 ст. 123 ЦПК України щодо подання зустрічної позовної заяви до початку розгляду справи по суті.

Як вбачається зі змісту зустрічної позовної заяви, ОСОБА_2 просила : визнати недійсним кредитний договір № 171 укладений 16.03.2007 року між ПАТ «Український Професійний Банк» та ОСОБА_2; визнати недійсними додаткові договори до кредитного договору, укладені 13.02.2009 року, 14.10.2010 року та 27.06.2013 року між сторонами; визнати недійсним іпотечний договір, укладений 16.03.2007 року між ПАТ «Український Професійний Банк» та ОСОБА_2, зобов'язати приватного нотаріуса Козій А.В. зняти заборону відчуження житлового будинку та земельної ділянки, розташованих у АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки.

Підставами недійсності кредитного договору ОСОБА_2 визначає: неповідомлення банком сукупної вартості кредиту; ненадання у письмовій формі повної інформації про кредитні умови; застосування несправедливих умов; відсутність попередження споживача про наявність валютних ризиків; незаконність кредитування в іноземній валюті.

Самостійних підстав для визнання недійсним іпотечного договору ОСОБА_2 не вказує, вважаючи підставою для задоволення цих вимог недійсність основного зобов'язання, визначеного кредитним договором.

З викладеного вбачається, що основний та зустрічний позови виникають з одних правовідносин відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору від 16.03.2007 року, тому визнання недійсним кредитного договору може виключити повністю або частково задоволення позовних вимог банку про стягнення кредитної заборгованості.

Таким чином, правильно зазначивши, що задоволення зустрічного позову в частині вимоги про визнання кредитного договору недійсним може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку, що позови не є взаємопов'язаними та спільний розгляд первісного позову і зустрічного позову ОСОБА_2 не є доцільним.

Та обставина, що у зустрічному позові також заявлені вимоги про визнання недійсним іпотечного договору та пред'явлені позовні вимоги до приватного нотаріуса Козій А.В., яка не є ні стороною у даній справі, ні відповідачем за зустрічним позовом, може бути підставою для застосування положень ст. 124, 121 ЦПК України щодо залишення заяви без руху для усунення недоліків.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви від 03.06.2015 року неможливо визнати законною і обґрунтованою, ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року - скасувати, питання прийняття зустрічної позовної заяви передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий : Судді: