У х в а л а

іменем україни

22 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І.,

Кадєтової О.В., Наумчука М.І.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про відстрочення виконання рішення у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Траст-капітал» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення боргу за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Траст-капітал» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 1 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Траст-капітал» (далі - ПАТ «АКБ «Транс-капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_3 зобов'язань за договором кредиту від 25 березня 2011 року щодо його своєчасного та повного погашення, у забезпечення якого було укладено з ОСОБА_4 договір поруки, унаслідок чого виникла кредитна заборгованість, яка підлягає солідарному стягненню з боржника та поручителя.

Заочним рішенням Оболонського районного суду від 28 січня

2013 року позов ПАТ «АКБ «Транс-капітал» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «АКБ «Транс-капітал» кредитну заборгованість у розмірі 3 070 598 грн 12 коп. Вирішено питання про судові витрати.

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання зазначеного рішення суду.

Заяву обґрунтовував тим, що хворіє на генералізований тривожний розлад, соматоформну дисфункцію вегетативної нервової системи, психогенну депресію, у зв'язку з чим потребує систематичного лікування у спеціалізованих закладах із застосуванням дорогих лікарських засобів, реабілітації та догляду, постійного медичного спостереження за станом здоров'я, що також передбачає значні фінансові витрати, через що просив відстрочити виконання судового рішення про стягнення з нього кредитної заборгованості для надання можливості зібрати кошти для її погашення.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 1 квітня

2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від

1 липня 2014 року, заяву ОСОБА_3 задоволено частково.

Відстрочено виконання заочного рішення Оболонського районного суду від 28 січня 2013 року в частині стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_3 до 21 вересня 2014 року.

У касаційній скарзі ПАТ «АКБ «Транс-капітал» просить ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 1 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1 липня 2014 року скасувати і постановити ухвалу про відмову в задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судом установлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2013 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «АКБ «Транс-капітал» кредитну заборгованість у розмірі 3 070 598 грн. 12 коп.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно з вимогами ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_3 про відстрочку виконання судового рішення, суд зазначені вимоги закону не врахував та у порушення вимог ст. 210 ЦПК України не навів обставин, які мають характер особливих або виняткових, не зазначив належних доказів на підтвердження складного збігу обставин, чи наявності такого майнового стану, який би давав підстави для розстрочки виконання рішення суду відповідно до ст. 373 ЦПК України.

Отже, судом першої інстанції належним чином не обґрунтовано необхідність відстрочки виконання рішення.

Крім того, зазначаючи строк відстрочення виконання рішення до

21 вересня 2014 року, суд взагалі не зазначив, яким чином за вказаний час можуть змінитися обставини, що утруднюють виконання рішення.

Зазначене залишилося поза увагою й суду апеляційної інстанції.

Оскільки у порушення вимог ЦПК України суди належним чином не перевірили наявність передбачених законом підстав для розстрочки виконання рішення суду у справі, а обставини, на які послалися суди, не можуть вважатися достатніми й винятковими та такими, що утруднюють виконання рішення, у розумінні ст. 373 ЦПК України, то постановлені у справі ухвали судів підлягають скасуванню з передачею питання на вирішення до суду першої інстанції з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Траст-капітал» задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 1 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1 липня 2014 року скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_3 про відстрочення виконання рішення у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Траст-капітал» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення боргу за кредитним договором передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

О.В. Кадєтова

В.І. Мартинюк

М.І. Наумчук