Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мавроді Р.Ф.

при секретарі Овчинніковій Ю.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду з позовом до ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказав, що він з серпня 2012 року по квітень 2014 року перебував з відповідачем у трудових відносинах, працював у ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті у шкідливих і небезпечних умовах праці. 29.04.2014 року був звільнений за станом здоровя. 03 січня 2014 року під час виконання трудових обовязків з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травму: закритий перелом тіла правої клубової кістки без зміщення, закритий уламковий перелом бічної маси крижів справа зі зміщенням, перелом тіла лівої лонної кістки без зміщення, закритий уламковий перелом правої сідничної кістки зі зміщенням, постравматічна попереково-крижова плексопатия праворуч по малогомілковому типу з сенситивними і моторними порушеннями, тупа травма живота, відрив ділянки клубової кишки від брижі, внутрішньочеревна кровотеча, пресакральна гематома черепа хребта, тазу, струс головного мозку, забита рана голови, що підтверджується актом Н-5 від 08.01.2014 та актом №1 про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 08.01.2014 року.

Висновком МСЕК від 29.04.2014 року йому встановлено 70% втрати професійної працездатності та він визнаний інвалідом 2-ї групи з переоглядом через рік (довідки №240523 та 439844).

Після встановлення йому втрати професійної працездатності він з усіма необхідними документами звернувся до відділення виконавчої дирекції ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропіллі для відшкодування матеріальної шкоди, де йому були призначені страхові виплати, а саме: одноразова допомога і щомісячні регресні виплати.

Позивач вважає, що внаслідок отриманої травми йому заподіяні фізичний біль і душевні страждання. Ушкодження здоровя призвело до порушення його особистих немайнових прав, таких як, право на охорону здоровя, на безпечну працю. У звязку з виробничою травмою цілком порушена його нормальна життєдіяльність. Після травми його постійно турбує біль в голові, та ногах, іноді від болю шкутильгає, порушений сон. Тривалий час лікувався. Після травми не може виконувати будь-яку роботу у побуті, обмежений навіть у виборі роботи. Вимушений був звільнитися з роботи за станом здоровя.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди на свою користь 70000 гривень виходячи з того, що має серйозні порушення здоровя зі стійким розладом функцій організму, обумовленим наслідками отриманої травми, які призводять до обмеження життєдіяльності, моральним стражданням, втраті нормальних життєвих звязків.

Представник відповідача, діючий на підставі довіреності, позов не визнав, вважає, що згідно зі ст. 153 КЗпП України в ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» створені безпечні і нешкідливі умови праці, а умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, інших засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови відповідають вимогам нормативних актів про охорону праці. Що стосується спричинення моральної шкоди, то позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди. Просив у задоволенні позову відмовити та надав письмові заперечення.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з серпня 2012 року по квітень 2014 року перебував з відповідачем у трудових відносинах, працював у ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті у шкідливих і небезпечних умовах праці. 29.04.2014 року був звільнений за станом здоровя. 03 січня 2014 року під час виконання трудових обовязків з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травму: закритий перелом тіла правої клубової кістки без зміщення, закритий уламковий перелом бічної маси крижів справа зі зміщенням, перелом тіла лівої лонної кістки без зміщення, закритий уламковий перелом правої сідничної кістки зі зміщенням, постравматічна попереково-крижова плексопатия праворуч по малогомілковому типу з сенситивними і моторними порушеннями, тупа травма живота, відрив ділянки клубової кишки від брижі, внутрішньочеревна кровотеча, пресакральна гематома черепа хребта, тазу, струс головного мозку, забита рана голови, що підтверджується актом Н-5 від 08.01.2014 та актом №1 про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 08.01.2014 року.

Висновком МСЕК від 29.04.2014 року йому встановлено 70% втрати професійної працездатності та він визнаний інвалідом 2-ї групи з переоглядом через рік (довідки №240523 та 439844).

Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобовязаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

У судовому засіданні встановлено, що шкоду здоровю ОСОБА_1 заподіяно з вини відповідача, що підтверджується відповідним актом, а саме відсутністю належного контролю з боку керівництва шахти за умовами праці, станом дисципліни на робочих містах та недбале виконання посадових обовязків.

Згідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України №5 від 25.05.2001 року) заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як вбачається із рішення Конституційного суду від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 по справі № 1-32/2008, право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та ст. 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обовязків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

З врахуванням викладеного, суд вважає підставними та обґрунтованими вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» про відшкодування моральної шкоди, так як внаслідок отримання травми на виробництві позивачу заподіяні фізичний біль і душевні страждання. Ушкодження здоровя призвело до порушення його особистих немайнових прав, таких як, право на охорону здоровя, на безпечну працю. Все це призвело до порушення його звичного образу життя, вимагає від ОСОБА_1 додаткових зусиль для організації свого життя, що належним чином має бути компенсовано.

Дані обставини знайшли своє підтвердження доводами позивача, матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими у ході судового розгляду.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходить з розміру позовних вимог, ступеню втрати професійної працездатності, порушення нормального укладу життя, характеру та ступеня моральних страждань, а також розумності та справедливості, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню і стягненню з ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на користь ОСОБА_1 22000 грн.

В іншій частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 173, 233, 234, 237-1 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В :

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 22000 (двадцять дві тисячи) гривень.

В іншій частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті в одному примірнику

Повний текст рішення виготовлений 24 квітня 2015 року.

Головуючий суддя Р.Ф. Мавроді

22.04.2015