Справа №560/1237/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря Волкодав А.А.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Мочулище по вулиці Центральна, буд.15, Дубровицького району Рівненської області, згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 29 липня 2015 року, як за спадкоємцем другої черги за законом після смерті її рідного брата ОСОБА_5, померлого 26 травня 2013 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 31 березня 1994 року померла її мати ОСОБА_6 За життя матір'ю не були подані необхідні документи для первинної реєстрації права власності на житло, а тому на сьогоднішній день будинок №15 по вулиці Центральна в с.Мочулище Дубровицького району Рівненської області не внесений в Реєстр прав власності на нерухоме майно.

Після смерті матері, спадщину прийняв її батько позивача - ОСОБА_7, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх спадкових прав не оформляв і свідоцтво про право на спадщину не отримував.

08 грудня 1995 року ОСОБА_7 помер, після чого, спадщину прийняв його рідний син - ОСОБА_8, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх спадкових прав не оформляв і свідоцтво про право на спадщину не отримував. Проте, 26 травня 2013 року ОСОБА_8 також помер і заповіту на вищевказане нерухоме майно немає. Позивач є спадкоємцем по закону другої черги. Крім неї, спадкоємцями другої черги є також відповідачі її рідні сестри, які відмовляються від прийняття спадщини. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не змогла, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому брату.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, проте до початку судового розгляду від них до суду надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнають повністю.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із копій свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №253846 від 01.04.1994 року (а.с.5), серії 1-ГЮ №004510 від 14.03.1996 року (а.с.6), серії 1-ГЮ №142610 від 27.05.2013 року (а.с.8), ОСОБА_6 померла 31.03.1994 року, ОСОБА_7 помер 08.12.1995 року, а ОСОБА_5 помер 26.05.2013 року.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 заповіту не склав, а тому право на спадкування після його смерті згідно ст. 1223 ЦК України здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За положеннями ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Позивач ОСОБА_1 є сестрою спадкодавця, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-АВ №261233 від 30.09.1969 року(а.с.12) та серії V-УР №0800562 від 04.12.1963 року (а.с.4) та копією свідоцтва про одруження серії 1-ГЮ № 042589 від 22 травня 2001 року (а.с.13).

Спадкоємцями майна за законом другої черги після смерті ОСОБА_5, окрім позивача є також її сестри: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які на спадщину не претендують.

Згідно виписки з погосподарської книги від 21.07.2015 року №709, виданої Мочулищенською сільською радою, в погосподарській книзі №1, особовий рахунок №0019-1, будинок №15 по вул. Центральна в с.Мочулище Дубровицького району Рівненської області, рахується за покійною ОСОБА_6 (а.с.15).

Як вбачається з довідки №811 виданої 07.08.2015 року, виконавчим комітетом Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, на день смерті ОСОБА_6 31.03.1994 року з нею проживали та були зареєстровані її чоловік ОСОБА_7 та син ОСОБА_5 (а.с.16).

Згідно довідки №812 виданої 07.08.2015 року, виконавчим комітетом Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, на день смерті ОСОБА_7 07.12.1995 року з ним проживав та був зареєстрований його син - ОСОБА_5 (а.с.17).

Як вбачається з довідок №807, №809, №810, виданих 07.08.2015 року, виконавчим комітетом Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, на день смерті 26.05.2013 року, ОСОБА_5 проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 та був зареєстрований один. За період життя у зареєстрованому шлюбі не перебував і власних дітей не мав. На даний час у будинку ніхто не зареєстрований та не проживає (а.с.18, 19, 20).

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернулася до нотаріуса, однак довідкою № 315/02-14 від 04.07.2015 року, виданою Дубровицькою державною нотаріальною конторою Рівненської області їй було роз'яснено, що після смерті ОСОБА_5, який помер 26 травня 2013 року за її поданою заявою про прийняття спадщини за законом заведена спадкова справа №165/2015. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.29).

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернулася в "Дубровицьке міське бюро технічної інвентаризації", яким станом на 29 липня 2015 року видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №15 по вул. Центральна в селі Мочулище Дубровицького району Рівненської області на імя ОСОБА_1 (а.с.21-25).

Згідно довідки №67 від 05.07.2015 року, виданої Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації" інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Центральна, 15, в с.Мочулище Дубровицького району Рівненської області, станом на 29.07.2015 року становить 107936 грн. Згідно реєстрових книг бюро, вищевказаний житловий будинок рахується за ОСОБА_6, а право власності на будинок не зареєстровано (а.с.26).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703, відповідно до п.2 якого, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус, як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно рішення Реєстраційної служби Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області за № 23545154 від 12 серпня 2015 року, ОСОБА_1 було відмовлено в державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок, який розташований по вул. Центральна-15, в с. Мочулище Дубровицького району Рівненської області ( а.с.27).

Відповідно до ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_5 при житті набув або володів житловим будинком по вул. Центральна-15 в селі Мочулище Дубровицького району Рівненської області неправомірно, або, що на нього окрім позивача, чи відповідачів, які відмовились на користь позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено.

Отже, суд приходить до переконання, що ОСОБА_5 належав на праві власності житловий будинок по вул. Центральна-15 в селі Мочулище Дубровицького району Рівненської області, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, а тому є підстави до визнання за позивачем права власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом.

За таких підстав, суд переконується в тому, що позивач, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлого і набула права власності на нього.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст 346, 328, 392, 1217, 1223, 1258, 1261, ч.3 ст. 1268, 1296, 1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, ст.ст.10, 60, 88, 159, 212, 213-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Мочулище по вулиці Центральна, буд.15, Дубровицького району Рівненської області, згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 29 липня 2015 року, як за спадкоємцем другої черги за законом після смерті її рідного брата ОСОБА_5, померлого 26 травня 2013 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_9