АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 липня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Галичанського А.Д., Половінкіної Н.Ю.

секретар Паучек І.І.

за участю: апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Видавництво «Прут», Чернівецької обласної ради , третя особа ліквідаційна комісія з припинення діяльності підприємств книжкової торгівлі, про захист авторських прав, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 05 червня 2015 року-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до комунального підприємства «Видавництво «Прут», Чернівецької обласної ради, третя особа ліквідаційна комісія з припинення діяльності підприємств книжкової торгівлі про захист авторських прав.

Посилався на те що 12 квітня 2011 року між ним та відповідачем КП «Видавництво «Прут» укладено договір, відповідно до якого відповідач зобовязався видати дві його книги та передати автору, а він був зобовязаний представити рукопис та сплатити кошти за таку роботу. При цьому друга книга за обумовлених у договорі умов мала бути видана у кількості 1000 екземплярів, вартістю 15000грн.

На виконання умов укладеного договору в кінці 2011 року була видана перша книга під назвою «Млечный путь», а також була розпочата робота з доопрацювання матеріалів для видавництва другої книги, проте в середині 2012 року керівник КП «Видавництво «Прут» повідомив про наявність фінансових

22ц - 994/15 головуючий у 1-й інстанції Піхало Н.В.

Категорія: 13/14 доповідач Перепелюк І.Б.

проблем на підприємстві та необхідність внесення коштів на рахунок видавництва, у звязку з чим ним був сплачений аванс, крім того в 2012 року приватним підприємцем ОСОБА_2 через відділення банку «Укрсоцбанк» на рахунок відповідача для його потреб, в рахунок виконання укладеного між ним та КП «Видавництво «Прут» договору було сплачено 1000грн.

Разом з тим, не зважаючи на виконання ним своїх фінансових зобовязань, відповідач КП «Видавництво «Прут» не виконало свої зобовязання та книгу видано не було, внаслідок чого ним понесені матеріальні витрати.

Позивач вважає, що крім матеріальної шкоди він також зазнав моральних страждань, які виразились у руйнуванні загального творчого плану видавництва книги під назвою «Шли до рассвета», його думки замість творчості були зайняті організаційними питаннями у звязку з чим він не зміг реалізувати інші творчі задуми і у світ не вийшли інші результати його творчої діяльності як автора, що є непоправною для нього втратою.

Посилаючись на вказане, вважає, що спірні правовідносини між ним та КП «Видавництво «Прут» виникли унаслідок неналежного виконання відповідачем умов комерційно-видавничого договору й відповідно були порушенні його авторські права на створений ним у рукописній формі твір другої книги «Шли до рассвета», у звязку із чим, просив стягнути з КП «Видавництво «Прут» на його користь збитки у розмірі 3000 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн., а також судові витрати.

В ході судового розгляду справи від позивача надійшла заява, в якій останній просив подвоїти суму завданої йому шкоди у звязку з зміною курсу валют на фінансовому ринку України.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 05 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з комунального підприємства «Видавництво «Прут» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди кошти в розмірі 1000грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованність рішення суду першої інстанції. В апеляційній скарзі посилався на обставини, зазначені в позові, крім того зазначав, що хоча у нього документи про сплату коштів відповідачу не зберіглися, суд безпідставно відмовив у стягненні всіх витрат, що були сплачені на видавництво книги.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення залишити без змін з наступних підстав.

При розгляді справи суд першої інстанції встановив всі обставини справи, дослідив представлені сторонами докази, дав їм належну оцінку, застосував відповідні норми матеріального права.

Встановлено, що між позивачем та відповідачем КП «Видавництво «Прут» була домовленість про видавництво книги «Млечный путь» автором якої є позивач. Книга була виготовлена 03.03.2012р. та передана вказаному видавництву, що підтверджується листом ТОВ ВПК «Черемош» від 09.02.2015р.

Аналізуючи всі докази по справі встановлено, що позивач сплатив видавництву за виготовлення книги 1000грн., що підтверджується копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів № 48 від 17.08.2012р. про сплату 350грн. та № 68 від 31.10.2012р. про сплату 650грн.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» цей Закон охороняє особисті (немайнові) і майнові права авторів та їх правонаступників, повязані із створенням та використанням творів науки, літератури і мистецтва (авторське право)і права виконавців, виробників фонограм та організацій мовлення суміжні права).

Статтею 440 України визначено майнові права інтелектуальної власності серед яких право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності встановлені законом.

Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушення відповідачем визначених в розумінні положень Закону України «Про авторське право і суміжні права» його авторських прав.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем існували договірні відносини спрямовані на виконання відповідачем робіт щодо видавництва книги, автором якої є позивач ОСОБА_1

Відповідно до положень ч.1 ст.509, ст.526 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства.

З листа Комісії з припинення діяльності підприємств книжкової торгівлі вбачається, що згідно рішення ХХV сесії обласної ради VІ скликання від 11.04.2014р.№26-25 КП «Видавництво «Прут» виключене з процесу реорганізації, керівник та працівники цього підприємства звільненні, що в свою чергу підтверджує твердження позивача, що відповідач належним чином не виконав своїх зобовязань та у звязку з наведеним замовлена ним книга виданою не була.

З пояснень свідка ОСОБА_3 встановлено, що до 21.12.2012р. він працював на посаді директора КП «Видавництво «Прут» та після свого звільнення усі справи та бухгалтерію він передав ОСОБА_4 Мж позивачем та видавництвом не було укладено будь-яких письмових договорів про видавництво книги, але близько чотирьох років тому видавництвом була видана перша книга позивача, а в подальшому повідомив, що має бажання видати ще одну книгу та ним була внесена частина грошових коштів за її видавництво, яка точно сума коштів була внесена позивачем він не памятає. Друга книга позивача виданою не була, оскілки ним не надано видавництву матеріали, які повинні були бути надруковані. При цьому, пояснив, що за видавництво другої книги позивач ОСОБА_1 вносив кошти, однак в якій саме сумі не памятає та чи був йому повернутий аванс він не знає, оскільки уся документація видавництва були передані обласній раді.

Свідок ОСОБА_4 в суді першої інстанції пояснив, що він з 27 грудня 2012 року був призначений тимчасово виконуючим обовязки КП «Видавництво «Прут». Про існування будь-яких відносин між видавництвом та позивачем йому невідомо, оскілки будь-яких договорів, укладених між КП «Видавництво «Прут» та ОСОБА_1 йому як керівнику видавництва не передавалося. Уся документація видавництва, у тому числі й фінансово-бухгалтерська колишнім директором видавництва йому була передана за актом приймання-передані, копія якого наявна в матеріалах справи та про існування будь-яких даних, які б підтверджували факт сплати ОСОБА_1 коштів йому невідомо.

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3000грн. матеріальної шкоди.

Доводи апелянта про те, що судом не розглянуті вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, є безпідставними.

Відмовляючи у стягненні 5000грн. на відшкодування зазначеної позивачем моральної шкоди, суд першої інстанції правильно зазначив, що підстав для її стягнення немає. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини щодо видавництва створеної позивачем книги.

Моральна шкода відшкодовується, якщо вона передбачена законом або договором. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що домовленістю досягнутою між сторонами передбачено відшкодування моральної шкоди, крім того, порушення авторських прав позивача на створений ним твір в судовому засіданні не встановлено.

Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача завданої шкоди в подвійному розмірі, оскільки позивачем не було подано заяви про збільшення позовних вимог, а з підстав ст.625 ЦК України позовних вимог не заявлено.

Враховуючи всі обставини по справі, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 05 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно :