УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_7 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

Позивач - ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи, просила визнати за нею право власності на 125/350 частин квартири АДРЕСА_1.

Мотивувала тим, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та відповідачем. Після розірвання шлюбу у спільній сумісній власності ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишилась вказана квартира. Оскільки, відповідач добровільно не бажає поділити майно, звернулась з вищевказаним позовом до суду.

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи, просила визнати за нею право власності на 100/350 частин АДРЕСА_2.

У вересні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частин АДРЕСА_2.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року, первісний позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 125/350 частин квартири АДРЕСА_1. Зустрічні позовні вимоги задоволено частково. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 125/350 частин квартири АДРЕСА_1. Позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Визнано за ОСОБА_6 право власності на 100/350 частин вказаної квартири. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Представник ОСОБА_5, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати в частині та ухвалити нове рішення, яким зустрічні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального права та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, виходив з того, що зазначена квартира була придбана в інтересах сім'ї, 250/350 частин квартири є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя - позивача та ОСОБА_5, кожен з них має рівні права на володіння, користування та розпорядження цією часткою.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова