У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про захист прав споживача, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання послуг, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 22 липня 2014 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, у якому просив розірвати усний правочин, укладений між ним та ОСОБА_5, оформлений розрахунковим документом від 27 травня 2013 року, стягнути з ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 1 200 грн, моральну шкоду в сумі 500 грн та судові витрати.

На обґрунтування позову зазначав, що у травні 2013 року він звернувся до керівника товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ТВК» ОСОБА_5, з метою придбання послуг для поїздки в країни Шенгенської зони. 27 травня 2013 року він оплатив відповідачу грошові кошти в розмірі 1 200 грн. для отримання запрошення від польської сторони, страхового полісу, а також реєстраційного номера для призначення дати відкриття візи в Посольстві Польщі до країн Шенгенської зони, що підтверджується чеком від 27 травня 2013 року. Окрім грошових коштів ним було надано відповідачу шляхом електронного повідомлення копію свого закордонного паспорта НОМЕР_1. Проте, надаючи запрошення та реєструючи мене в Посольстві Польщі для отримання візи для поїздки в країни Шенгенської зони, поза увагою відповідача залишився той факт, що закордонний паспорт позивача був дійсний до 29 жовтня 2013 року, при цьому закордонний паспорт має бути дійсний ще 6 місяців після закінчення подорожі. Таким чином, скористатися послугами відповідача позивач не мав можливості, оскільки для в'їзду до іноземної держави необхідно, щоб закордонний паспорт був дійсний ще 6 місяців після закінчення подорожі. Крім того, йому завдано моральної шкоди, яка полягала в суттєвих емоційних стражданнях, пов'язаних з невиконанням договору про надання послуг.

Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 22 липня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Розірвано усний правочин, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оформлений розрахунковим документом від 27 травня 2013 року. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 1 200 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн. У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2014 року рішення місцевого суду скасовано в частині стягнення витрат на правову допомогу та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_7 в цій частині відмовлено. В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_7

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що відповідач не звернув уваги на строк дії паспорта позивача, а тому належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання. Крім того, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження оплати витрат на надання правової допомоги.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 22 липня 2014 року в нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта