Справа № 344/474/15-ц
Провадження № 2/344/1783/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Польської М.В.

при секретарі c/з Дзюбак Х.Б..

з участю позивача ОСОБА_2, представника відповідача Фільварок Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про встановлення батьківства.

В позові зазначено, що з 20.01.1990 року по 11.05.1995 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, в шлюбі у них народився син ОСОБА_5, 1993 р.н.. Незважаючи на розірвання щлюбу і надалі проживали однією сім'єю. ІНФОРМАЦІЯ_5 в них народився син ОСОБА_6, у Свідоцтві про народження дитини зазначено батько зі слів матері. В 2002 році ОСОБА_4 поїхала за кордон на роботу, сини ОСОБА_5 та ОСОБА_7 залишились на проживанні з батьком. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 померла.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив позов задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача позов визнала, просила його задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 20.01.1990 року по 11.05.1995 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8), в шлюбі у них народився син ОСОБА_5, 1993 р.н..

Незважаючи на розірвання щлюбув 1995 році ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і надалі проживали однією сім'єю. ІНФОРМАЦІЯ_5 в них народився син ОСОБА_6, у Свідоцтві про народження дитини відомості про батька зазначено зі слів матері (а.с.6, 14). В 2002 році ОСОБА_4 поїхала за кордон на роботу, сини ОСОБА_5 та ОСОБА_7 залишились на проживанні з батьком. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 померла (а.с.7).

Біологічним батьком даної дитини є позивач, яким визнає його і син ОСОБА_7, з часу народження дитини саме позивач займається його вихованням, інших доказів суду не надано.

З врахуванням народження сина ОСОБА_7 до 01.01.2004 року, дані правовідносини регулюються КпШС, згідно якого за ст..53 в разі народження дитини від батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягення нею повноліття.

Як слідує зі ст..128 СК України за відсутності заяви, про подання якої встановлено ст..126 цього кодексу за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст..126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що посвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили суду факт проживання ОСОБА_6 з батьком та бабусею (матір'ю батька), опікування батьком дитиною, слідкування батька за навчальним процесом сина ОСОБА_7.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57?60 ЦПК України.

Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 128, 129 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 23 лютого 2015 року.

Суддя: Польська М.В.