АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 676/4900/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1096/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Заїки В.М.

суддів: Пастощука М.М., П'єнти І.В.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.,

за участю: представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам'янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кам'янець - Подільського національного університету імені Івана Огієнко про поновлення на роботі.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з названим позовом просив, з врахуванням зменшення позовних вимог, поновити його на роботі на посаді старшого викладача кафедри мистецьких дисциплін на постійній основі, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що з 09 вересня 2003 року по 22 березня 2010 року працював в Кам'янець - Подільському національному університеті імені Івана Огієнка(далі КПНУ) на посаді асистента, доказом чого є наказ №45-к від 15 вересня 2003 року, а з 22 вересня 2010 року на посаді старшого викладача КПНУ, доказом чого є наказ №59 -к від 22 березня 2010 року.

Вказує, що наказом №166-к від 30 травня 2014 року його було незаконно звільнено з посади старшого викладача за п.2 ст.36 КЗпП України, оскільки 02.06.2014 року та 10.06.2014 року КПНУ надіслав йому відомість успішності студентів і наказував прийняти семестрові екзамени, що було ним виконано. Вважає,що його фактичним допуском до роботи вичерпано інцидент зі звільненням і він продовжує працювати на постійній основі.

Вказує що КПНУ не ознайомив його з жодним наказом крім наказу №166-к від 30 травня 2014 року. Крім того, вказує що незаконним звільненням йому заподіяно моральну шкоду.

Рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 08 квітні 2015 року в задоволені позову відмовлено.

________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Вдовичинський А.В.. Категорія:53,54

Доповідач: Заїка В.М.

Не погодившись з таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення вимог матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позов.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи.

Вказує, що суд не врахував те, що контракт від 22 березня 2010 року в частині визначення строку є нікчемним, а тому визнавати його недійсним у суду не було підстав. Після звільнення його з роботи 30 травня 2014 року, він продовжував працювати, відмічаючись в книзі обліку робочого дня, 02 та 10 червня 2014 року за вказівкою декана факультету він отримав відомості та приймав екзамени, а тому вважає, що у відповідача не було підстав не допускати його до роботи.

В судовому засідання представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу з мотивів наведених у ній, просив її задовольнити ,скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник КПНУ заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просила її відхилити та залишити оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване рішення цим вимогам відповідає повністю.

Так, судом встановлено, що позивач працював на різних посадах в Камянець-Подільському національному університеті ім.. І.Огієнко, починаючи з 2003 року. 22 березня 2010 року вченою радою педагогічного факультету його обрано на посаду старшого викладача кафедри образотворчого мистецтва і декоративно-прикладного мистецтва та реставрації творів мистецтва і укладено контракт терміном на два роки, а 22 березня 2012 року наказом №78-к його звільнено з вказаної посади на підставі п.8 ст.36 КЗпП України ( закінчення терміну дії контракту).

За заявою ОСОБА_1 відповідно до наказу по університету №80-К від 28 березня 2012 року його було прийнято на посаду старшого викладача кафедри образотворчого і декоративно - прикладного мистецтва та реставрації творів мистецтва з 22 березня 2012 року до проведення конкурсу.

01 травня 2014 року в місцевій газеті відповідачем оголошено конкурс на посаду старшого викладача кафедри мистецьких дисциплін, позивач документів на конкурс не подав і 30 травня 2014 року після проведення конкурсу наказом ректора університету №166-к звільнений із займаної посади на підставі п.2 ст.36 КЗпП України в зв'язку з закінченням строку дії трудового договору.

Відповідно до ст..36 п.2 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що фактично він продовжував виконувати роботу після наказу ректора про його звільнення за дорученням декану факультету ( приймав заліки /екзамени/, вносив записи в залікові книжки) та інше.

Такі доводи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки позивачем не доведено про допуск його до роботи деканом факультету, записи в залікових документах студентів та інших відомостях таких підтверджень не несуть і крім того, повноваження щодо прийняття на роботу та звільнення працівників входить виключно до компетенції ректора, а тому інші посадові особи університету вирішувати питання про подальше продовження трудового договору не вправі.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач правильно звільнений з роботи відповідно до закінчення строку трудового договору, в зв'язку з чим відсутні підстави для його поновлення та стягнення відповідних виплат.

Рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319,324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кам'янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий : /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду В.М.Заїка