Ухвала

іменем україни

08 липня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулась в суд із вказаним позовом до ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що з 08 травня 2007 року по 22 листопада 2010 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого у них є дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розлучення проживає з нею та перебуває на її утриманні. Враховуючи те, що з 2008 року відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, просила задовольнити позов.

Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 червня 2015 року, позов задоволено. Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено питання судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суди попередніх інстанцій, керуючись ст. 164 СК України, враховуючи ту обставину, що відповідач з 2008 року практично постійно працює в РФ та має іншу сім'ю, приїжджає додому рідко, тривалий час не спілкувався з дочкою, не піклувався про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ