Справа № 428/3034/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.

при секретарі Бондаренко І.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини не надає. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Зазначила, що неповнолітній син проживає з нею і рішення суду потрібно їй для належного виконання відповідачем своїх обов'язків по утриманню дитини.

В судовому засіданні відповідач вказав, що він надає допомогу дитині в достатньому розмірі та не ухиляється від її надання. Вказав, що буде продовжувати надавати дитині допомогу незалежно від рішення суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1, виданим 26 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 26 жовтня 2002 року одружилися, про що зроблено відповідний актовий запис № 698. Прізвище дружини після одруження - ОСОБА_2.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 20 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 492. Батьком записаний ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_1.

З довідки КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» № 989 від 02.04.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1, і разом із нею за вказаною адресою проживає її син ОСОБА_3.

Враховуючи те, що відповідач є батьком ОСОБА_3, який є його неповнолітньою дитиною, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 копійок.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 08 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір на користь держави у сумі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Б. Баронін