12.05.2015
227/1669/15-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2015 року Добропільський міськрайсуд суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мавроді Р.Ф.

при секретарі Овчинніковій Ю.О.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справа за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі про встановлення факту належності документу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документу, заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі.

В судовому засіданні заявник пояснив, що у зв`язку з набуттям пенсійного віку він звернувся до УПФУ в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області для нарахування йому пенсії. При вивченні документів з`ясувалось, що в трудовій книжці, яку він надав разом із іншими документами, є виправлення щодо його прізвища, зокрема, на першій сторінці цього документу зроблена примітка, що вважати прізвище « ОСОБА_5 » дійсним, тоді як його справжнє прізвище « ОСОБА_6 ». Це ж прізвище було вказано первинно в зазначеній трудовій книжці. Впродовж всього часу він не звертав увагу на це виправлення, оскільки скрізь, де він звертався з цією трудовою книжкою, при прийомі на роботу, його приймали і оформляли як ОСОБА_6 , керуючись тим прізвищем, яке зазначене у паспорті, дипломі, воєнному білеті. Тому він не звертав увагу на виправлення його прізвища, яке зазначене у трудовій книжці, і лише після звернення до пенсійного фонду, там звернули на це увагу і повідомили, що не можуть прийняти зазначену трудову книжку для нарахування йому пенсії, поки він не доведе, що ця трудова книжка належить саме йому. Проте, виправити зазначений помилковий запис неможливо, оскільки цей запис був зроблений ще за радянських часів, на території Узбекської РСР. Все це змушує його звертатися з відповідною заявою до суду про встановлення факту належності йому документу.

Заявник просить встановити факт, що трудова книжка , яка заповнена 17.04.1974 року на ім`я « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , із записом « ОСОБА_8 верить», перша запис трудового стажу 17.04.1974 р., остання запис трудового стажу 21.11.2000 р. належить йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Калініна Янгіюльського району Ташкентської області.

Встановлення даного факту має значення для оформлення документів на отримання пенсії.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі, діюча на підставі довіреності, просила ухвалити рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення заявника, з урахуванням думки представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що дійсне прізвище заявника - ОСОБА_6 (українською), ОСОБА_10 (російською), які зазначені у паспорті громадянина України НОМЕР_1 , виданого 11.09.2014р. Добропільським MB ГУ ДМС України в Донецькій області, та у воєнному білеті НОМЕР_2 , виданого 27.10.1073 р. Янгіульським об`єднаним міським військоматом Ташкентської області.

Дослідження в судовому засіданні наданих документів дає суду впевненість про те, що зазначені у трудовій книжці прізвище, ім`я і дата народження збігаються з тими, що спочатку були вказані в зазначеній трудовій книжці, а різниця у написані прізвища у одну літеру, яке зазначене у виправленні, є наслідком довільного перекладу прізвища заявника з узбецької на російську мову з боку особи, яка оформлювала і вносила відповідні записи у трудову книжку при звільненні його 02.06.1975р. (запис № 2). Належність заявнику цієї трудової книжки підтверджується також тим, що саме на підставі отриманої ним вищої освіти у відповідності до диплому НОМЕР_3 Ташкентського державного інституту культури за кваліфікацією «бібліотекар, бібліограф», він був прийнятий на роботу за цією ж спеціальністю, про що свідчать записи №№ 16, 18 в зазначеній трудовій книжці.

Зазначене також підтверджується наданими заявником відповідями з архівного відділу Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про підтвердження стажу його роботи довідкою з відділу трудового архіву Межівської райради Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я та по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім`ям та по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або паспорті.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що трудова книжка, яка заповнена 17.04.1974 року на ім`я « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , із записом « ОСОБА_8 верить», перша запис трудового стажу 17.04.1974 р., остання запис трудового стажу 21.11.2000 р. належить заявнику ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Калініна Янгіюльського району Ташкентської області.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15,30,202-203,212-215,256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Встановити факт, що трудова книжка , яка заповнена 17.04.1974 року на ім`я « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , із записом « ОСОБА_8 верить», перша запис трудового стажу 17.04.1974 р., остання запис трудового стажу 21.11.2000 р. належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( паспорт НОМЕР_1 , виданий 11.09.2014 р. Добропільським MB ГУ ДМС України в Донецькій області), уродженця села Калініна Янгіюльського району Ташкентської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Головуючий суддя Р.Ф. Мавроді

12.05.2015