РІШЕННЯ

Іменем України

30 квітня 2015 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Моцного О.С., при секретарі Нарижній О.Г., за участі заявника ОСОБА_1, представника зацікавленої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування особи на утриманні -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій зазначила, що вона з ОСОБА_3 фактично перебувала у шлюбних відносинах та вони проживали разом за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Свердлова, 33/18, вели спільне господарство, витрачали спільні кошти на сімейні потреби, були повязані спільним побутом, мали спільний бюджет, доглядали один за одним, мали взаємні права та обовязки по відношенню один до одного. 15.01.2015 року ОСОБА_3 помер. Вона має намір отримувати пенсію по втраті годувальника, але оскільки її шлюб з ОСОБА_3 офіційно не зареєстрований та не підтверджено факт знаходження її на утриманні померлого. Просить суд визнати факт її спільного проживання з ОСОБА_3 однією сімєю та перебування на його утриманні.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

В судовому засіданні представник зацікавленої особи позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача та свідків, вивчивши законодавство що регулює спірні правовідносини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

У відповідності до вимог ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, факту проживання однією сім'єю, перебування фізичної особи на утриманні, факту прийняття спадщини, інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичних осіб.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Зазначена позиція викладена у листі Верховного суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

У відповідності до вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був неповнолітньою або непрацездатною особою, яка не була членом сім'ї спадкодавця, і перебувала на його утриманні не менше як п'ять років.

Як вбачається акту від 26.01.2015 року, складеного депутатом Української міської ради ОСОБА_4 у присутності свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Свердлова, 33/18, дійсно з 01.03.2003 року проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сімєю, вели спільне господарство та знаходилися в громадських шлюбних відносинах по день смерті ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про смерть І-НО № 820895, виданого 16.01.2015 року виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, ОСОБА_3 помер 15 січня 2015 року.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Свердлова, 33/18, дійсно проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сімєю, вели спільне господарство та знаходилися в громадських шлюбних відносинах по день смерті ОСОБА_3

Згідно повідомлення УПФУ в м. Селидове від 31.08.2011 року пенсія ОСОБА_3 склала 4 429,88 грн.

Згідно довідки УПФУ в м. Селидове від 25.02.2015 року пенсія ОСОБА_1 складає 1 068,43 грн.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту спільного проживання однією сімєю за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Свердлова, 33/18, ОСОБА_1 як члена сімї померлого ОСОБА_3, починаючи з 01 березня 2003 року по 15.01.2015 року, тобто по день смерті ОСОБА_3, а також факт знаходження позивача на утриманні у померлого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, 257 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування особи на утриманні - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно з 01 березня 2003 року мешкала разом з ОСОБА_3 за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Свердлова, 33/18, однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу по день його смерті, тобто по 15 січня 2015 року.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно перебувала на утриманні ОСОБА_3 по день його смерті, тобто до 15.01.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя