Провадження № 2-п/161/33/15
У Х В А Л А

17 лютого 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Соколовій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2014 року ухваленим у цивільній справі за позовною заявою ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено повністю.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. В обґрунтування заяви посилається на те, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 27 січня 2014 року задоволено позовні вимоги ПАТ ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1. Судом стягнено в користь банку заборгованість за кредитним договором без номера від 19.12.2003 року 21570,81 гривень та складається з заборгованості за кредитом 15729.55 гривень,заборгованості за відсотками за користування кредитом4337.89 гривень, штраф (фіксована частина) - 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 1003,37 гривень, а також стягнено судові витрати по справі.

Постановлене судове заочне рішення є незаконним з наступних підстав. В рішенні суду стверджується, що 19.12.2003 року за кредитним договором без номера він отримав в банку кредит вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 7000.00 гривень зі платою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік а суму залишку заборгованості за кредитом. Зобовязався погашати заборгованість по кредиту, процентах за його використання, за перевикористання платіжного ліміту, сплачувати комісію на умовах передбачених договором. Всупереч вимогам ст.526 ЦК України зобов'язання не виконував і станом на 31.08.2013 року заборгував банку 21570,81 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 15729,55 гривень, заборгованості за відсотками за користування кредитом 4337,89 гривень, штраф (фіксована частина) 500,00 гривень, штраф (процентна складова) 1003,37 гривень.

Постановляючи таке рішення, судом при цьому не наводиться жодних об'єктивних доказів (первинні документи бухгалтерського та податкового обліку), які вказують про існування саме такої заборгованості по вказаному кредитному договору.

Натомість, позивач стверджуючи про таку заборгованість не надав суду доказів про надання йому кредитного ліміту в розмірі 7000,00 гривень з наступним його збільшенням, а також доказів того, що станом на 31 серпня 2013 року в заявника перед банком існує заборгованість в розмірі позовних вимог.

Суд поклавши твердження кредитора про такий розмір заборгованості в основу рішення, навіть не дослідив, тобто не перевірив розрахунок заборгованості. Відомо, що банк, як суб'єкт господарювання зобов'язаний вести бухгалтерський облік операцій з надання та погашення кредиту у відповідності до чинного законодавства України.

Суд також не звернув увагу на те, що розрахунок боргу наданий банком без підпису повноважної особи, а тому такі обрахунки не є документом, що може свідчити про здійснення бухгалтерської операції щодо видачі готівкових коштів, їх перерахування, повернення, час вчинення відповідних дій, що мають суттєве значення для проведення розрахунку боргу.

Суд посилається в рішенні на кредитний договір без номера від 19.12.20003 року, що був укладений між банком і заявником, однак на цьому документі відсутній його підпис. В матеріалах справи відсутня будь-яка заява про приєднання особи до договору за яким заявник чи будь-хто зобовязаний повертати банку кредитні кошти, відсотки за користування такими, штрафні санкції в певному розмірі.

Відтак, оскільки позивачем на підтвердження своїх вимог не було надано первинних документів щодо видачі кредиту, а тому станом на день розгляду справи відсутні підстави, які підтверджують наявність об'єктивної заборгованості перед банком.

Луцьким міськрайонним судом було встановлено, що відповідачі в судове засідання не з'явилися. Одночасно в суду були відсутні дані про вручення заявнику по місцю реєстрації і проживання щодо місця і часу розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що мені начебто суд направляв необхідні документи за адресою: АДРЕСА_1. За вказаною адресою я ніколи не проживав, а тому отримати такі документи відповідно не міг.

Наведене дає підстави вважати, що належним чином про місце, час і дату розгляду позовних вимог я не знав і довідався про стягнену судом заборгованість за оскаржуваним рішенням від головного бухгалтера підприємства, тобто по місцю роботи лише 18 грудня 2014 року. Остання отримала від ДВС Луцького МУЮ постанову про звернення стягнення на мою заробітну плату лише 15.12.2014 року.

Так, як заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2014 року було заявником отримано за його заявою лише 26 грудня 2014 року, то останній день подання заяви про перегляд заочного рішення є січень 2015 року, отже строк подачі заяви про перегляд заочного рішення він не прострочив, а тому питання про поновлення строків подачі вказаного документу до суду перед судом не ставить. Просить суд скасувати заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 27 січня 2014 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Розгляд заяви проводиться у відсутності сторін, так як неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 231 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом при розгляді заяви встановлено, що розгляд справи було призначено на 10.00 годин 27 січня 2014 року (а.с. 22).

Про дату, час і місце судового розгляду справи відповідач, ОСОБА_1 повідомлявся належним чином (а.с. 23). Однак до суду взагалі не повернувся конверт з будь-якими відмітками Укрпошти про причини повернення.

27 січня 2014 року відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи без його участі.

З метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод щодо права на справедливий судовий розгляд, вимог ЦПК України щодо строків розгляду цивільних справ, суд зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідач був належним чином і у встановленому законом порядку (ст. ст. 74-76, 191 ЦПК України) повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає до задоволення, оскільки є всі підстави для скасування заочного рішення суду.

При цьому не підлягає до задоволення вимога заявника про відкликання з ДВС Луцького МУЮ виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів за оскаржуваним рішенням суду. Так як положеннями чинного ЦПК України не передбачено можливість заявлення особою, яка звертається із заявою про перегляд заочного рішення суду інших самостійних вимог, окрім як про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду задовольнити частково.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2014 року ухваленого у цивільній справі за позовною заявою ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати і призначити справу до розгляду в загальному порядку на 14.30 годин 24 березня 2015 року в приміщенні Луцького міськрайонного суду Волинської області.

В решті заяви відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Ковтуненко