УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3803/15-ц

2/335/1219/2015

про повернення позовної заяви

13 травня 2015 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись із позовною заявою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування арештів, накладених на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2015 р. до суду надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування арештів, накладених на предмет застави.

Ухвалою від 27 квітня 2015 р. вказана позовна заява була залишена без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків позовної заяви 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно з ухвалою від 27 квітня 2015 р. позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду квитанції про сплату судового збору, викладення у позовній заяві змісту позовних вимог, а також всіх обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, із зазначенням (наданням) доказів, що підтверджують кожну обставину (із наданням копії позовної заяви та інших документів для відповідачів відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України).

12 травня 2015 р. в порядку усунення недоліків позовної заяви від публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» надійшла позовна заява до ОСОБА_4, тобто до іншої особи, яка не була зазначена у первинному позові. Також позивач не надав квитанцію про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України». Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є обовязковість рішень суду.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

На підставі ч. 1 ст. 14 ЦПК України рішення та ухвали суду в цивільних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обовязковість виконання судового рішення є конституційною засадою судочинства та принципом цивільного судочинства. При цьому норми діючого законодавства України не містять будь-яких виключень із обов`язку по виконанню судового рішення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що позивач не виконав вимоги ухвали від 27 квітня 2015 р. про залишення позовної заяви без руху, оскільки не усунув недоліки позовної заяви, у звязку з чим на підставі частини другої статті 121 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною та повертається особі, яка її подала

Керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 14, 121, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування арештів, накладених на предмет застави повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова