Справа № 755/6806/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"03" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

при секретарі Локоткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про зобов'язання ОСОБА_2 передати його доньці ОСОБА_3 в залі суду документи на двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача сплачувати доньці ОСОБА_3 аліменти до закінчення навчання в університеті у розмірі не менш ніж 2 000 грн. щомісячно та притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за побиття неповнолітньої доньки та корисливе використання ролі батька у справі продажу належній його доньці квартири (а.с. 1-4, 23).

Вимоги мотивує тим, що відповідач з 1996 року був цивільним чоловіком її єдиної доньки ОСОБА_4. У 1997 році у них народилася донька ОСОБА_3.

Після смерті її доньки в липні 2000 року вона оформила над своїм онуком ОСОБА_5 опікунство, а онуку ОСОБА_3 забрав її батько - відповідач та віддав дитину під неофіційну опіку своєї матері ОСОБА_6, проживаючої за адресою АДРЕСА_1

Квартира АДРЕСА_2 після смерті її доньки була порівну поділена між онуками. Відповідач не дозволяв їй бачитися з ОСОБА_3, її з онуком виживав з квартири, тому вони переселилися у куплену з чоловіком квартиру за адресою АДРЕСА_3 замість їхньої квартири на Чоколовці. В «дитячу» квартиру відповідач вселив якусь жінку, з якою в подальшому уклав шлюб, та став умовляти її продати половину квартири за півціни. Після відмови у продажі відповідач став погрожувати, через що її чоловік звертався до дільничного інспектора міліції.

В подальшому ОСОБА_2 у «дитячу» квартиру на один рік поселив багаточисельну циганську сім'ю з перспективою продажу квартири без будь-якої домовленості з нею.

Коли онуку виповнилося 13 років через складний підлітковий період їй довелося відмовитися від опікунства над ним та передати онука батьку ОСОБА_7 Для покращення умов проживання онука довелося зробити нерівноцінний обмін квартир, в результаті чого відповідач отримав на користь своєї доньки окрему однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 взамін половини двокімнатної квартири АДРЕСА_5. Через рік після обміну відповідач продав цю квартиру, умовивши свою матір ОСОБА_6 оформити дарування належної їй двокімнатної квартири АДРЕСА_1 на користь його доньки, де вона й жила з бабусею після смерті матері. В подальшому відповідач та його родичі почали безпідставно придиратися, підозрювати та принижувати її онуку. Батько у п'яному стані поводився непристойно, піднімав руку, востаннє 14.02.2015 року побив онуку, забрав договір дарування на двокімнатну квартиру, при цьому сказав, що ніяких документів не має. На відповідача був складений ви званий нею нарядом міліції протокол.

Така поведінка відповідача пояснює небажання повертати ОСОБА_3 відібрану у неї квартиру. Також відповідач не дає доньці кошти на проживання та навчання. ОСОБА_2 вдома не з'являється, на телефонні дзвінки не відповідає.

В судовому засіданні позивач підтримала позов та викладені у ньому обставини.

Відповідач в судове засідання не з» явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

За заявленими вимогами позивач просить зобов'язати ОСОБА_2 передати його доньці ОСОБА_3 в залі суду документи на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача сплачувати доньці ОСОБА_3 аліменти до закінчення навчання в університеті у розмірі не менш ніж 2 000 грн. щомісячно.

Отже, позов поданий в інтересах ОСОБА_3, яка, як убачається зі свідоцтва про народження, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (ас. 15).

Отже, ОСОБА_3 стала повнолітньою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Цивільного кодексу України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Як пояснила позивач, її онука ОСОБА_3 на даний час знаходиться на заробітках, довіреність на представництво інтересів останньої щодо ведення даної справи їй не надавала.

Крім того, за вимогами ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також сам дочка, син, як продовжують навчання.

Отже, ОСОБА_1 за вищевказаним вимогами не являється належним позивачем у даній справі.

Також ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов»язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач ще просить притягнути відповідача до відповідальності за побиття доньки ОСОБА_3. та корисливе використання ролі батька у справі продажу належній його доньці квартири.

Однак, вимоги щодо притягнення до відповідальності у цивільному судочинстві не вирішуються.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Отже, з урахуванням викладеного позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 24-26, 34 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 8, 10, 11, 29, 57-60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя