г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2154/15-ц
Номер провадження 2/213/805/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2015 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Макарової Т.Ю.

при секретарі Шадорській С.О.

за участю представника позивача Бутко О.О., представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» /далі ПАТ «ІнГЗК»/,

Про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок виробничої травми,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, та просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка внаслідок виробничої травми - 300 000,00 гривень, без утримання податку на доходи фізичних осіб.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просить в позові відмовити.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно, надала довіреність на представництво своїх інтересів в суді адвокату Бутко О.О.

Представник позивача Бутко О.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та суду пояснив, що 13.04.2015 року о 04 год.10 хв. на прольоті подрібнення корпусу збагачення рудозбагачувальної фабрики № 2 ПАТ «ІнГЗК»» під час виконання трудових обов'язків машиніст млинів, чоловік позивача у справі ОСОБА_4 попав під дію рухомих частин млина ММС №113, внаслідок чого отримав сумісну травму голови, тулубу та кінцівок, від якої помер у приймальному відділенні Криворізької міської лікарні № 17».

Відповідно до п.10 Акту форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом №1» від 24.06.2015року нещасний випадок, в результаті якого загинув ОСОБА_4, стався внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці з боку посадових осіб відповідача.

Згідно розділу 4 Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 18.06.2005 року основною причиною нещасного випадку, який стався з ОСОБА_4, було визнано допуск потерпілого до роботи без навчання та перевірки знань з охорони праці (своєчасно не проведено спеціальне навчання з питань охорони праці).

Внаслідок смерті чоловіка позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає наступному: вона втратила близьку людину, з якою мала намір прожити все життя. Звістка про загибель чоловіка призвела до того, що вона постійно перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про смерть чоловіка не покидають її до теперішнього часу, що негативно позначається на її психічному стані. Після смерті чоловіка суттєво погіршився матеріальний стан позивача, оскільки заробіток загиблого чоловіка був основним джерелом доходу сім'ї. Станом на теперішній час позивач нездатна у повній мірі задовольнити всі потреби сина, який перебуває на її утриманні, оскільки він є студентом, що завдає позивачу додаткових моральних страждань.

Смерть чоловіка змушує позивача самостійно заробляти на життя, що вимагає від неї додаткових зусиль на організацію свого життя. Зважаючи на втрату чоловіка, смерть якого настала у зв'язку з грубим порушенням роботодавцем вимог щодо безпеки праці, глибину та тривалість моральних, суттєвих, незворотних, негативних змін, які відбулись у особистому житті, наявність сина, який хоч повнолітній, але ще навчається в ВУЗі, тому знаходиться на утримання позивача, потребує матеріальної підтримки, яку позивач не може надати в повній мірі, оскільки, хоч і працює, але отримує мінімальну заробітну плату. Тому розмір завданої моральної шкоди, якій визначила позивач становить 300 000,00 грн. Представник позивача зазначив, що така сума, хоч трохи компенсує важку втрату, яка зазнала сім,я загиблого, та допоможе позивачу вивчити сина- студента.

Представник відповідача ПАТ «ІнГЗК» у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та суду пояснив, що ОСОБА_4 працював у ПАТ «ІнГЗК» машиністом млинів рудозбагачувальної фабрики № 2, починаючи з 13.11.2012 року (наказ про прийняття на роботу № 282), коли був прийнятий учнем машиніста млинів, до 13.04.2015 року (робота припинена в зв'язку зі смертю згідно наказу). 13.04.2015 року з ОСОБА_4 стався нещасний випадок зі смертельним наслідком. За результатами спеціального розслідування нещасний випадок був пов'язаний з виробництвом та було складено акт № 1 за формою Н-1, затверджений 24.06.2015року начальником Криворізького гірничопромислового територіального управління Держпромнагляду України. Комісією під час ознайомлення з матеріалами розслідування, опитування осіб, причетних до настання нещасного випадку, було встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 до початку робочої зміни отримав наряд від майстра технологічної служби РЗФ-2 ОСОБА_5 на обслуговування млинів, синхронних двигунів, класифікаторів, гідроциклонів, віброживильників, конвеєрів, аспіраційно-технічних установок, підвалу подрібнення (очищення збірних жолобів за допомогою гідрозмиву в приямок зумпфа, а також прибирання рудного просипу в дренажні канави і зумпф) секції № 13.

Нещасний випадок стався з тієї причини, що потерпілий під час роботи устаткування проник у небезпечну зону частин, які рухаються та обертаються, внаслідок чого був смертельно травмований. На ПАТ "ІнГЗК" діє система управління охороною праці, яка покликана забезпечувати нормальні умови праці, знижувати вплив шкідливих виробничих факторів на організм працівників, попереджати виникнення професійних захворювань та нещасних випадків. Щороку ПАТ «ІнГЗК» впроваджує нові методи і засоби, які б сприяли покращенню умов праці своїх працівників, та витрачає на охорону праці чималі кошти, що закріплено у колективних договорах між дирекцією та трудовим колективом. До того ж, для безпечного виконання робіт саме з ремонту та обслуговування млинів у ПАТ «ІнГЗК» розроблена та введена в дію Інструкція з охорони праці для машиніста млинів РЗФ-2, з якою потерпілий був ознайомлений. Більш того, з робітниками ПАТ «ІнГЗК» раз у квартал проводяться чергові інструктажі, а щорічно спеціальні навчання з відповідною перевіркою знань робітниками питань з охорони праці.

В цьому році, згідно з розпорядженням № 201 від 28.01.2015 року, з 02.02.2015 року було заплановано проведення чергового інструктажу працівникам РЗФ-2, а згідно розпорядження №202 від 28.01.2015 року, проведення спеціального навчання. Але потерпілий почав проходити вищезазначені інструктажі не в лютому 2015 року, а з 26.03.2015 року, тому що в період з 26.01.2015 року по 24.03.2015 року він знаходився на лікарняному і не міг бути присутнім на цих інструктажах, тому на момент нещасного випадку постраждалий не пройшов перевірку знань з питань охорони праці. Крім цього, згідно Акту № 1 від 24.06.2015 року, комісія зробила висновок, що нещасний випадок стався в результаті порушення ОСОБА_4 п. 3.5 «Інструкції з охорони праці для машиніста млинів РЗФ-2».

На думку представника відповідача, позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують наявність у нього моральної шкоди. Для відшкодування моральної шкоди позивач повинен надати суду не лише докази, які підтверджують сам факт настання нещасного випадку, а й докази, які підтверджують факт виникнення у нього моральних страждань. Представник відповідача, вважає, що сума моральної шкоди в розмірі 300 000 грн., є необґрунтовано завищеною. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 працював у ПАТ «ІнГЗК» машиністом млинів рудозбагачувальної фабрики № 2, починаючи з 13.11.2012 року (наказ про прийняття на роботу № 282), коли був прийнятий учнем машиніста млинів, до 13.04.2015 року (робота припинена в зв'язку зі смертю згідно наказу)/а.с.38-39/.

13.04.2015 року о 04 год.10 хв. на прольоті подрібнення корпусу збагачення рудозбагачувальної фабрики №2 ПАТ «ІнГЗК» під час виконання трудових обов'язків ОСОБА_4 попав під дію рухомих частин млина ММС № 113, внаслідок чого отримав сумісну травму голови, тулубу та кінцівок, від якої помер у приймальному відділенні Криворізької міської лікарні № 17», що підтверджується Актом № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 24.06. 2015 року /а.с. 4-7/, а також свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 /а.с. 13/.

За результатами спеціального розслідування нещасний випадок був пов'язаний з виробництвом та було складено акт № 1 за формою Н-1, затверджений 24.06.2015року начальником Криворізького гірничопромислового територіального управління Держпромнагляду України. Відповідно до п.10 вищезазначеного Акту , нещасний випадок, в результаті якого загинув ОСОБА_4, стався внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці з боку посадових осіб відповідача /а.с. 4-7/.

Згідно розділу 4 Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 18.06.2005 року основною причиною нещасного випадку, який стався з ОСОБА_4, було визнано допуск потерпілого до роботи без навчання та перевірки знань з охорони праці (своєчасно не проведено спеціальне навчання з питань охорони праці) /а.с. 8-12/.

Позивач ОСОБА_3 - є дружиною загиблого ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с. 14/.

У подружжя є син -ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є студентом, та навчається на 2 курсі денного відділення Дніпропетровського національного університету /а.с.15,32/, та знаходився на утриманні загиблого батька. ОСОБА_3 працює, але отримує невелику заробітну плату /а.с.33/, якої не вистачає на утримання сина, оскільки батько за життя отримував високу заробітну плату, та був основним годувальником в сім,ї.

У зв'язку із смертю ОСОБА_4, позивачу заподіяні тяжкі моральні страждання.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюють відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до вимог статей 1,3 частини 4 статті 43, частин 1 та 2 статті 46 Конституції України - Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової, або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України.

Отже, моральна шкода, завдана членам сім'ї та іншим особам, які мають на це право, смертю працівника (ч.2 ст. 1168 ЦК України) має відшкодовуватися роботодавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Позивачу завдано моральну шкоду, оскільки вона втратила рідну людину-чоловіка, з яким прожила однією сім'єю майже 21 рік. Смерть рідної людини призвела до того, що позивач постійно перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про його смерть не залишають її навіть до теперішнього часу. Смерть чоловіка вимагає від позивача додаткових зусиль для організації життя та змусила її корінним чином змінити своє життя, адже вона змушена самостійно заробляти собі на життя та на утримання сина, студента ДНУ денної форми навчання, самостійно облаштовувати свій побут, на що вона витрачає весь свій час, який раніше використовувала на спілкування з рідними, власні справи.

Через неправомірні дії відповідача, що полягли у тому, що вони допустили працівника ОСОБА_4 до роботи без навчання та перевірки знань з охорони праці, порушивши трудову та виробничу дисципліну, що призвело до виробничої травми та смерті останнього. Факт смерті чоловіка беззаперечно свідчить про те, що позивач відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру.

Доводи представника відповідача про те, що нещасний випадок стався тільки з вини потерпілого, оскільки він під час роботи устаткування проник у небезпечну зону частин, які рухаються та обертаються, внаслідок чого був смертельно травмований, суд не бере до уваги, оскільки основною причиною нещасного випадку в акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, затвердженого 24.06.2015 року, зазначена : організаційна - допуск до роботи без навчання та перевірки знань з охорони праці, та порушення вимоги п.4.8 «Правил охорони праці під час дроблення, сортування, збагачення корисних копалин і огрудкування руд та концентрату, п.4.1 «Положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці в ПАТ «ІнГЗК», супутня порушення трудової та виробничої дисципліни. На відповідача було покладено обов'язок виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України "Про охорону праці" й нести відповідальність в законом встановленому порядку за їх невиконання.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує глибину фізичних і душевних страждань позивача, те, що ці страждання у позивача довічні, ступінь вини відповідача, який повинен був забезпечити трудову та виробничу дисципліну, суттєві негативні зміни, які відбулися в особистому житті позивача, наявність сина-студента, який залишився без матеріальної та моральної підтримки батька.

При цьому, суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4. Суд враховує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Також суд вважає суму визначену позивачем -300000 грн. завищеною та не доведеною. Суд вважає, що сума 60000грн., є такою, що відповідатиме обставинам вказаним позивачкою, для обґрунтування моральної шкоди, та є виваженою, з урахуванням складного фінансово-економічного стану підприємства, на який посилався представник відповідача. Зазначена сума підлягає виплаті позивачу, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Згідно з положеннями абзацу «а» п.п. 164.2.14 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України встановлено, що суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'я до загально місячного (річного) оподаткованого доходу платника податків не включаються.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача судові витрати у справі. В даному випадку судовий збір в сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 23,1167,1168 ЦК України, ст.ст. 13 Закону України «Про охорону праці», ст.153 КЗпП України, ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок виробничої травми, задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 60000 /шістдесят тисяч/ гривень, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не подано, або якщо апеляційну скаргу подано, то після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя Т.Ю. Макарова