Ухвала

іменем україни

25 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 29 квітня 2015 року у справі за позовом прокурора Кам'янець-Подільського району Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації до Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору оренди землі, зобов'язання повернути земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

Прокурор Кам'янець-Подільського району Хмельницької області звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації, в якому просив визнати незаконними та скасувати: розпорядження Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації № 63/2007-р від 6 лютого 2007 року «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2»; розпорядження Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації № 64/2007-р від 6 лютого 2007 року «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» у частині надання дозволу ОСОБА_2 замовити в проектній організації розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, орієнтовною площею 0,20 га кожному, що розташовані на території Устянської сільської ради Кам'янець-Подільського району за межами населених пунктів, з метою надання в оренду для сінокосіння; розпорядження Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації № 385/2007-р від 29 травня 2007 року «Про передачу у власність земельних ділянок на території Устянської сільської ради» в частині надання у власність земельної ділянки для садівництва ОСОБА_2; розпорядження Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації № 340/2007-р від 15 травня 2007 року «Про надання в оренду земельних ділянок для сінокосіння» в частині надання в оренду строком на 49 років земельних ділянок для сінокосіння, що розташовані на території Устянської сільської ради за межами населених пунктів ОСОБА_2; державний акт серії ЯГ № 977669 про право власності на земельну ділянку за кадастровим № НОМЕР_1, площею 0,0960 га, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право користування землею, а також визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 30 травня 2007 року, укладений між Кам'янець-Подільською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 щодо передачі земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_2, загальною площею 0,1493 га та повернути останню Хмельницькій обласній державній адміністрації.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2015 року в позові відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 29 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

16 червня 2015 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення апеляційного суду, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 325 ЦПК України, відповідно до вимог якої касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущений скаржником з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції, <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що спірні земельні ділянки площею 0,0960 га та 0,1493 га, які було надано ОСОБА_2, розташовані в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища згідно із планом-схемою розташування земельних ділянок акваторії річки Дністер та відносяться до категорії земель водного фонду.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року (справа № 6-175цс14) прибережна захисна смуга - це частина водоохоронної зони визначеної законодавством ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено особливий режим. Існування прибережних захисних смуг визначеної ширини передбачене нормами закону (стаття 60 ЗК України, стаття 88 ВК України). Відтак відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом. Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити із нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року № 486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них». Тобто сама по собі відсутність землевпорядної документації не змінює правовий режим захисної смуги, а відтак передача у приватну власність земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі суперечить вимогам ст. ст. 59, 83, 84 ЗК України.

Висновки апеляційного суду відповідають нормам матеріального та процесуального закону, а також установленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновку суду апеляційної інстанції вони не впливають та його не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2317/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Хмельницької області від 29 квітня 2015 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом прокурора Кам'янець-Подільського району Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації до Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору оренди землі, зобов'язання повернути земельну ділянку.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ