КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1244/14-ц
Провадження №2/319/83/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2015 року смт Куйбишеве
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Скляра С.Ю.,
при секретарі судового засідання Шипко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» дана цивільна справа розглядається Куйбишевським районним судом Запорізької області на підставі розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року №27/0/38-14.
Позивач у письмовій заяві повідомив судові про те, що МТСБУ підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві, та прохає справу розглянути справу без участі свого представника (а.с.42,43).
Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив (а.с.42 зворотна сторона).
За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, зясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що 20 травня 2011 року об 11 год. 50 хв. ОСОБА_1 по вул.Миру в м.Сніжне Донецької області керував автомобілем «ВАЗ-2103», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, при цьому рухався по зустрічній смузі та здійснив зіткнення із автомобілем «КIA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався у зустрічному напрямку, чим порушив вимоги п.п.11.1, 11.2 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП постраждалих немає, транспортні засоби пошкоджено.
Вказані обставини встановлено постановою судді Сніжнянського міського суду Донецької області від 06 червня 2011 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.7).
На час скоєння ДТП ОСОБА_1 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
У відповідності з п.9.1 статті 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язковий ліміт відповідальності страховика це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти.
Відповідно до ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно зі ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно з п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених в п.13.1 ст.13 цього Закону.
Відповідач не надав доказів, що належить до кола осіб, передбачених пунктом 13.1 статті 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Висновок №093/1 від 31 травня 2011 року, на переконання суду, є належним, допустимим та достовірним доказом вартості завданого відповідачем матеріального збитку, оскільки він складений з дотриманням вимог діючого законодавства щодо визначення вартості матеріального збитку.
З огляду на зазначені обставини та відповідно до ст.1191 ЦК України, ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд дійшов висновку, що МТСБУ, яке відшкодувало шкоду, має право зворотної вимоги (регресу) до ОСОБА_1, який винний у дорожньо-транспортній пригоді та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Оскільки позовні вимоги МТСБУ по суті задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 663 грн. 60 коп., де 243 грн. 60 коп. сума сплаченого судового збору при предявленні позову до суду, 420 грн. сума витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (а.с.1,43 зворотна сторона).
Разом з цим, не підлягає задоволенню вимога позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Види судових витрат визначені в ст.79 ЦПК України, а їх розподіл здійснюється судом відповідно до ст.88 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, контракт про надання правової допомоги №77 від 04 жовтня 2012 року укладено між МТСБУ та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3, та на виконання цього контракту остання є представником МТСБУ, яка на підставі довіреності має повноваження представляти інтереси МТСБУ у судових органах (27-32,36а,43).
Із контракту вбачається, що оплата проводиться саме за надання юридичних послуг в якості представника (розділ IV контракту а.с.29-30).
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 приймала участь у цивільній справі як представник позивача, а тому, витрати, понесені МТСБУ з оплати послуг свого представника, не входять до передбаченого ст.79 ЦПК України складу судових витрат і не підлягають стягненню на його користь.
На підставі викладеного, керуючись ст.1191 ЦК України, стст.9,13,22,38,41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», стст.10,11,60,79,84,88,209,212-215,224-226 ЦПК України, суд
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України, - задовольнити частково.
В задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України в інший частині вимог, які розглядалися, - відмовити.
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив Куйбишевським районним судом Запорізької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: С.Ю.Скляр