Справа № 229/781/15-ц
Номер провадження 2/229/405/2015 Категорія 45
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2015 р. Дружківський міський суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Гонтар А.Л

при секретарі Костенко В. М.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням -

в с т а н о в и в:

10.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Дружківського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він мешкає в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у м. Дружківка Донецької області та є її власником. В даної квартирі крім нього також зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_2, які також є власниками квартири. З 2013 року ОСОБА_2 у квартирі не мешкає. Просить визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 з'явився, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, за місцем реєстрації не мешкає, фактичне його місце проживання не відомо, про що суду надана судова повістка з відміткою КП Комсервіс.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16 серпня 1993 року (а.с.3)

Згідно акту обстеження квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 від 27 лютого 2015 року , підписаного членами комісії ОСОБА_4, ОСОБА_5, затвердженого директором КП Комсервіс Бузової Г.О, в зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2. ОСОБА_2 за даною адресою зареєстрований, але не мешкає з грудня 2013 року, особистих речей в квартирі не має (а.с. 4 ).

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі його відсутності саме без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком (квартирою) та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку (квартири) права власності на цей будинок (квартиру), а відтак - припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком (квартирою).

З огляду на викладене, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за наявності двох умов: по-перше, непроживання у спірному житловому приміщенні на час звернення до суду понад шість місяців, по-друге, таке непроживання має бути без поважних причин.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , також є власником квартири (а.с. 3)

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Таким чином, у суда немає підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 156 ЖК України, ст.16,379, 382, 383, 386,391,405 ЦК України, ст..10,11,60,209,212-215 ЦПК України, Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,суд -

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Суддя Дружківського міського суду А. Л. Гонтар