№2/756/611/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Субіну М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Родовід банк» (надалі - ПАТ «Родовід банк») звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №15.3/АА-114.06.2 від 13.10.2006 року та №28.3/А-131.05.2 від 13.06.2005 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між відкритим акціонерним товариством «Родовід банк» назву якого змінено на ПАТ «Родовід банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №15.3/АА-114.06.2 від 13.10.2006 року, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію на загальну суму 53 000 Доларів США по 13.10.2011 року включно під 12, 5% річних.

В забезпечення виконання зобов»язань по кредитному договору №15.3/АА-114.06.2 від 13.10.2006 року було укладено договір застави транспортного засобу №15.3/АА-114.06.2 від 13.10.2006 року та згідно п. 1.1 передано в заставу автомобіль PAJERO WAGONI, 2006 року випуску, реєстраційний НОМЕР_1.

ОСОБА_1 отримав кошти, при цьому умов вказаного договору не дотримується, що потягло за собою заборгованість, яка станом на 09.09.2014 року складає 77 867 доларів США 96 центів та 1 447 876 грн. 51 коп.

Також, між відкритим акціонерним товариством «Родовід банк» назву якого змінено на ПАТ «Родовід банк» та ОСОБА_1 15.06.2005 року укладено кредитний договір №28.3/А-131.05.2, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 28 000 Доларів США терміном по 15.06.2010 року включно під 13 % річних.

В забезпечення виконання зобов»язань по кредитному договору №28.3/А-131.05.2 від 15.06.2005 року було укладено договір застави транспортного засобу №28.3/А-131.05.2 від 15.06.2005 року та згідно п. 1.1 передано в заставу автомобіль SUBARU LEGASY, 2005 року випуску, реєстраційний НОМЕР_2.

Крім того, 15.06.2005 року між банком та ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов»язань по кредитному договору №28.3/А-131.05.2 від 15.06.2005 року укладено договір поруки за яким поручитель зобов»язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов»язань ОСОБА_1 за кредитним договором.

ОСОБА_1 систематично порушувалися умови договору у зв»язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором №28.3/А-131.05.2 від 15.06.2005 року, яка станом на 08.09.2014 року складає 11 022 Долари США 32 центи та 222 844 грн.

Таким чином, ПАТ «Родовід банк» просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №15.3/АА-114.06.2 від 13.10.2006 року в розмірі 77 867 доларів США 96 центів та 1 447 876 грн. 51 коп. Також, стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованість за кредитним договором №28.3/А-131.05.2 від 13.06.2005 року в розмірі 11 022 Долари США 32 центи та 222 844 грн. і понесені судові витрати.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити.

Представник ОСОБА_1 проти позову заперечив вказуючи про те, що ще в 2009 році Подільський районний суд м. Києва розглядав справу №2-Н-474/09 в якій ПАТ «Родовід банк» за заявою про видачу судового наказу за тими ж кредитними договорами вже стягнув заборгованість з ОСОБА_1 Згідно наданого банком розрахунку заборгованість виникла з січня 2007 року за обома договорами, в подальшому оплат позичальником здійснено не було, в той час, як позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження лише у жовтні 2014 року.

За твердженням представника ОСОБА_1 початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З огляду на час здійснення останнього платежу за вказаними договорами, час звернення до суду в порядку наказного провадження про стягнення заборгованості, представник відповідача просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, причин неявки до суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Родовід банк» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між відкритим акціонерним товариством «Родовід банк» назву якого змінено на ПАТ «Родовід банк» та ОСОБА_1 15.06.2005 року укладено кредитний договір №28.3/А-131.05.2, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 28 000 Доларів США терміном по 15.06.2010 року включно під 13 % річних.

В забезпечення виконання зобов»язань по кредитному договору №28.3/А-131.05.2 від 15.06.2005 року було укладено договір застави транспортного засобу №28.3/А-131.05.2 від 15.06.2005 року та згідно п. 1.1 передано в заставу автомобіль SUBARU LEGASY, 2005 року випуску, реєстраційний НОМЕР_2.

Крім того, 15.06.2005 року між банком та ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов»язань по кредитному договору №28.3/А-131.05.2 від 15.06.2005 року укладено договір поруки за яким поручитель зобов»язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов»язань ОСОБА_1 за кредитним договором.

Також, між відкритим акціонерним товариством «Родовід банк» назву якого змінено на ПАТ «Родовід банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №15.3/АА-114.06.2 від 13.10.2006 року, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію на загальну суму 53 000 Доларів США по 13.10.2011 року включно під 12, 5% річних.

В забезпечення виконання зобов»язань по кредитному договору №15.3/АА-114.06.2 від 13.10.2006 року було укладено договір застави транспортного засобу №15.3/АА-114.06.2 від 13.10.2006 року та згідно п. 1.1 передано в заставу автомобіль PAJERO WAGONI, 2006 року випуску, реєстраційний НОМЕР_1.

За п. 3.2 договору №28.3/А-131.05.2 від 15.06.2005 року позичальник зобов»язується повернути одержані кредити не пізніше 15.06.2010 року, а за п. 3.2 договору №15.3/АА-114.06.2 від 13.10.2006 не пізніше 13.10.2011 року.

П.3.1. кредитного договору №28.3/А-131.05.2 від 15.06.2005 року та №15.3/АА-114.06.2 від 13.10.2006 року встановлено обов'язок позичальника щомісяця до «10»-го числа частково погашати заборгованість за кредитами у встановленому розмірі шляхом внесення готівки чи перерахування зі свого поточного рахунку.

При цьому, з наданих позивачем розрахунків вбачається, що останній платіж за договорами №28.3/А-131.05.2 від 15.06.2005 року та №15.3/АА-114.06.2 від 13.10.2006 року було здійснено в грудні 2006 року.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України за якою, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового погашення частини кредиту, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила, при цьому початок перебігу позовної давності пов»язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певним моментами (фатами), які свідчать про порушення прав особи.

Тобто зі змісту цієї норми вбачається, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 06.11.2013 року у справі №6-116 цс 13 та від 19.03.2014 року у справі №6-14 цс14.

Підтвердженням пропуску строку позовної давності для звернення ПАТ «Родовід банк» із позовом про стягнення заборгованості за кредитними договорами №28.3/А-131.05.2 від 15.06.2005 року та №15.3/АА-114.06.2 від 13.10.2006 року є матеріали наказного провадження Подільського районного суду м. Києва у справі №2-Н-474/09.

Згідно матеріалів наказного провадження Подільського районного суду м. Києва у справі №2-Н-474/09 за заявою від 21.07.2009 року ВАТ «Родовід банк» реалізував своє право в примусовому порядку через суд шляхом отримання судового наказу від 31.07.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами №28.3/А-131.05.2 від 15.06.2005 року та №15.3/АА-114.06.2 від 13.10.2006 року, а отже з липня 2009 року достовірно знав про порушення свого права та про особу, яка його порушила.

Ст.ст.256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позов про стягнення заборгованості за кредитними договорами №28.3/А-131.05.2 від 15.06.2005 року та №15.3/АА-114.06.2 від 13.10.2006 року подано до суду ПАТ «Родовід банк» лише 09.10.2014 року, тобто поза межами строку, встановленого ст.257 ЦК України.

Згідно з положеннями ч. 3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ним пропущено з поважних причин строк для звернення до суду з позовом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити ПАТ «Родовід банк» у задоволенні позову у зв'язку з пропуском ним строку позовної давності.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 256, 257, 261, 264, 1048, 1050 Цивільного кодексу України, та, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Суддя Шевчук А.В.