Справа № 236/431/15-ц
№2/225/431/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Нємиш Н.В.,

при секретарі - Андрієвій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дзержинська у відсутності сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 28, відділу освіти Ленінської районної у м. Донецьку ради, Донецької міської ради Донецької області, Управління Державної казначейської служби України у місті Донецьку Донецької області, треті особи: Ленінська районна у місті Донецьку рада, Донецька обласна державна адміністрація, Державна інспекція України з питань праці, Міністерство освіти і науки України, про стягнення заробітної плати, компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом до Донецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 28, відділу освіти Ленінської районної у м. Донецьку ради, Донецької міської ради Донецької області, Управління Державної казначейської служби України у місті Донецьку Донецької області, треті особи Ленінська районна у місті Донецьку рада, Донецька обласна державна адміністрація, Державна інспекція України з питань праці, Міністерство освіти і науки України, про стягнення заробітної плати, компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання або перебування позивача. Надані позивачем докази свідчать про те, що її місцем проживання, зареєстрованим у встановленому порядку є Донецька область, м. Донецьк, вул. Адонісова, 86 (Ленінський район м. Донецька).

Згідно із ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ,підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам,зокрема, для справ, підсудних Ленінському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Дзержинському міському суду Донецької області.

За таких обставин цивільна справа за вказаним позовом підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області.

Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, але він в судове засідання не прибув, надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позов підтримав повністю.

Відповідачі та треті особи про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановлений спосіб, однак в судове засідання не зявились. Донецька обласна державна адміністрація, Управління Державної казначейської служби України у місті Донецьку Донецької області та Міністерство освіти і науки України надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, вважають позовні вимоги позивача не обґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини.

На підставі наказу Донецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 153 від 14.09.1992 року позивач займає посаду секретаря-машиніста (а.с.12).

Надані позивачем докази свідчать про те, що відповідачем ДОЗШ № 28 до 01.11.2014 року позивачу нараховувалася заробітна плата, але не виплачувалася з липня по листопад місяць 2014 року(а.с.7-9).

У звязку з цим у позивача виникла заборгованість по заробітній платі, яку він просить стягнути з відповідачів за період з липня місяця 2014 року по грудень 2014 року включно в сумі 7513,28 грн., компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати за період з липня по листопад місяць 2014 року в розмірі 460,98 грн. та моральну шкоду у звязку з порушенням конституційних прав та гарантій в розмірі 10000 грн.

Дійсно відповідно до приписів статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108/95-ВР(надалі - закон №108/95-ВР), статтею 94 КЗПП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стаття 4 закону №108/95-ВР передбачено, що джерелом коштів на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, - є кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел.

Також ст.24 закону №108/95-ВР та статтею 115 КЗПП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Однак відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Але, дослідивши надані сторонами докази, всупереч позовним вимогам позивача, судом встановлено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, регулюється окремо.

Так відповідно до статті 98 КЗПП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. А статтею 13 закону №108/95-ВР беззаперечно визначено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань.

Надані сторонами докази свідчать про те, що відповідач ДОЗШ № 28 являється комунальною, а всі інші відповідачі державними установами, які фінансуються з бюджету.

Судом на підставі ст.61 ЦПК України визнано загальновідомою обставиною, яка не потребує доказування те, що з квітня місяця 2014 року на території Донецької та Луганської областей проводиться антитерористична операція, активна фаза якої з липня місяця 2014 року проходить у м. Донецьк, що також підтверджується Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

У звязку з цим постановою Правління Національного банку України від 06.08.2014 року № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» було зобовязано банки України призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» до вказаного переліку включено також і м. Донецьк.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, та деякі умови такого фінансування(надалі Тимчасовий порядок).

Так вказаною постановою передбачено, що фінансування (у тому числі і в частині виплати заробітної плати) бюджетних установ, які знаходяться на територіях, які тимчасово не контролюється українською владою, здійснюється лише за умови :

-переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі;

-внесення змін до штатних розписів, кошторисів (планів використання бюджетних коштів) та до статутів (інших установчих документів) установ, підприємств та організацій, які на момент набрання чинності цією постановою переміщені з тимчасово неконтрольованої території, з урахуванням зміни чисельності працівників та наявних умов для здійснення їх функцій ;

-заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи за період, коли установа розміщувалася на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була повернута під контроль органів державної влади, або установа була переміщена в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - контрольована територія), виплачується у повному обсязі за рахунок кошторису (плану використання бюджетних коштів) установи.

- заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) виплачується та виплати за час щорічної відпустки працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються, якщо установа продовжує функціонувати і працівники (військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу) виконують свої обов'язки.

До теперішнього часу вказані постанови Кабінету Міністрів України в частині оплати праці працівників бюджетної сфери, у тому числі і установ, розташованих у м. Донецьку не змінено та не скасовано.

Наразі, пунктом 2 Тимчасового порядку передбачено, що у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади, що на погляд суду, не суперечить приписам ст. 43 Конституції України.

А тому, враховуючи те, що як сам позивач, так і інші учасники процесу надали суду доказу тому, що Донецька загальноосвітня школа 1-Ш ступенів № 28 і відділ освіти Ленінської районної у м. Донецьку ради, виключно які являються розпорядниками бюджетних коштів на виплату заробітної плати позивачу, до теперішнього часу не переміщені в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, не здійснюють свого функціонування на контрольованих територіях, не відкрили рахунки в органах Казначейства за місцем переміщення, а продовжують функціонувати, а позивач виконувати умови трудового договору з ДЗОШ № 28 на території м. Донецька, яка не повернута під контроль органів державної влади, позовні вимоги позивача суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.43 Конституції України, ст.ст. 1,4,13 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.94,98 КЗПП України, ст.ст. ст.ст.10,11,60,61,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Донецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 28, відділу освіти Ленінської районної у м. Донецьку ради, Донецької міської ради Донецької області, Управління Державної казначейської служби України у місті Донецьку Донецької області, треті особи: Ленінська районна у місті Донецьку рада, Донецька обласна державна адміністрація, Державна інспекція України з питань праці, Міністерство освіти і науки України, про стягнення заробітної плати, компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: