Справа №173/712/15-ц
Провадження №2/173/479/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого - судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до ОСОБА_1 Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до умов договору від 20 квітня 2007 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник порушила умови договору, у звязку з чим станом на 28 лютого 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 13229 грн. 89 коп., а саме: 5910 грн. 72 коп. заборгованість за кредитом; 6112 грн. 98 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 100 грн. 00 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частка); 606 грн. 19 коп. штраф (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір, сплачений ним під час подання позовної заяви.

В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, підтвердила, що отримувала кредит та користувалася кредитними коштами, разом з тим не погоджувалась з розрахунком заборгованості, оскільки з неї автоматично стягується забогованість із зарплатної картки.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

20 квітня 2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник - закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк») (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено договір, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 36 % на рік та щомісячної комісії (а.с.8). Позичальник взяла на себе зобовязання щодо повернення суми кредиту, відсотків, комісії та штрафних санкцій, ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, про щосвідчить її підпис на заяві (а.с.8).

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Уклавши із закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, ОСОБА_1 порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 28 лютого 2015 року становить грн. коп.: 5910 грн.72 коп. заборгованість за кредитом; 6112 грн. 98 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 100 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Умовами договору передбачено відповідальність за невиконання зобовязання. Так п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною кредитного договору передбачено, що при порушені Клієнтом строків платежу за будь-яким грошовим зобовязанням, передбачених Договором більше ніж на 120 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від ціни позову (а.с.9-14). Згідно розрахунку позивача штраф складає: 500 грн. фіксована складова та 606 грн. 19 коп. процентна складова.

Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. У звязку з цим суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами, комісії та штрафів законними та обґрунтованими.

При цьому суд не погоджується з доводами відповідача про те, що позивачем у розрахунку не враховано суми автоматичного погашення заборгованості, оскільки згідно з уточненим розрахунком позивача в 2013-2014 рока регулярно відбувалося погашення заборгованості, але в недостатньому для погашення заборгованості розмірі (а.с.34-39). Як пояснила відповідач в судовому засіданні за останні роки самостійно вона заборгованість не погашала, а тому суд приходить до висновку, що в розрахунку заборгованості враховано саме суми автоматичного погашення заборгованості. Підстав вважати розрахунок позивача необгрунтованим не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено, а тому згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на його користь.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ін.н., ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 13229 грн. 89 коп.:

5910 грн. 72 коп. заборгованість за кредитом;

6112 грн. 98 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом;

100 грн. 00 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом;

500 грн. штраф (фіксована частка);

606 грн. 19 коп. штраф (процентна складова)

та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко