У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Черненко В.А., Журавель В.І., Лесько А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно отриманих коштів за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року фізична особи-підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути на свою користь з відповідача 240 тис. грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він мав намір вести з ОСОБА_5 спільну діяльність, і для організації останньої ним було передано відповідачу 240 тис. грн, що підтверджується відомостями в платіжній відомості від 15 березня 2012 року. Вказував, що у подальшому наміри щодо спільної діяльності реалізовані не були, а тому вказані вище кошти були набуті відповідачем безпідставно, у зв'язку з чим і вимагає їх повернення.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 безпідставно отримані кошти у розмірі 240 тис. грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 400 грн.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, суд дійшов вірного висновку про те, що факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується належними доказами, а саме платіжною відомістю від 15 березня 2014 року, справжність підпису на якій не спростована відповідачем.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І. Журавель

А.О. Лесько