УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 13 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поділ майна, визнання права власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору купівлі-продажу та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала вказана справа, у якій 03 липня 2001 року було ухвалено судове рішення, яке не було оскаржено сторонами у справі.

У січні 2015 року вказане рішення суду було оскаржено ОСОБА_2, який посилаючись на те, що він є спадкоємцем ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не може реалізувати право на отримання спадщини, в коло, якої входить майно, що було предметом судового спору у даній справі, у зв'язку з чим просив суд залучити його до участі у справі як правонаступника померлої скасувати рішення суду першої інстанції від 03 липня 2001 року і ухвалити нове рішення, яким залишити без задоволення позовні вимоги ОСОБА_3, а позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 13 лютого 2015 року ОСОБА_2 відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі з підстав передбачених ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та повернути справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Чинним цивільним процесуальним законодавством передбачено, що право оскарження у апеляційному порядку рішення суду першої інстанції особи, які не брали участі у справі, мають лише за однієї умови, якщо вказаним рішенням вирішено питання про їх права та обов'язки.

Положеннями ст. 297 ЦПК України передбачено право суду відмовити у відкритті апеляційного провадження

Суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягала розгляду, так як останній не має передбаченого ст. 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 липня 2001 року, оскільки ОСОБА_2 участі у справі, як сторона, не приймав, оскарженим судовим рішенням, його права чи обов'язки не вирішувались, а факт того, що він є спадкоємцем сторони у справі, яка померла, не надає йому право на апеляційне оскарження чи залучення його до участі у справі, як правонаступника померлої.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном, відшкодування моральної шкоди.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук