№ 207/4430/14-ц
№ 2/207/348/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Тюлюнової В.Г.

при секретарі Куцевол Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», третя особа без самостійних вимог на боці банку: Головний спеціаліст з фінансових продуктів ОСОБА_2, про визнання дій Банку незаконними, стягнення збитків по договору депозитного вкладу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Відповідача публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3», третя особа без самостійних вимог на боці Відповідача Головний спеціаліст з фінансових продуктів ОСОБА_2 про визнання дій Банку незаконними, стягнення збитків по договору депозитного вкладу та моральної шкоди.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що між Відповідачем та ним було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід» №810128/2014 він виконав свої договірні зобовязання і відповідно до умов цього договору розмістив у Відповідача строковий вклад у сумі 100 000,00 грн. (сто тисяч грн.. 00 коп.). У строк визначений цим договором ОСОБА_3 не повернув Позивачу суму Вкладу та проценти нараховані на суму вкладу.

Позивач у судовому засіданні уточнив позовні вимоги і просить визнати дії Банку щодо неповернення йому депозитного вкладу незаконними та стягнути з Відповідача на його користь проценти за час позадоговірного користування коштами депозитного вкладу у розмірі 27% річнихта інфляційні втрати на загальну суму 7 233,76 грн.

Також просить стягнути з Відповідача 10 000,00 грн. заподіяної йому моральної шкоди.

Представник Відповідача надав письмові заперечення на позовну заяву Позивача до ПАТ «ВіЕйБі Банк» у яких заперечує проти задоволення позовних вимог Позивача та вважає їх безпідставними та незаконними.

При судовому розгляді, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що 17.06.2014, у місті Дніпродзержинськ, проспект Леніна, 54, у відділені ПАТ «ВіЕйБі Банк» №125 між Відповідачем, в особі головного спеціаліста з фінансових продуктів ОСОБА_2, що діяв на підставі довіреності ПАТ «ВіЕйБі Банк» № 03/2/01 від 08.01.2014, та Позивачем було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід» № 810128/2014. Згідно предмету цього Договору Позивач розмістив у Відповідача строковий вклад у сумі 100 000,00 грн. (сто тисяч грн.. 00 коп.) на строк три місяці з дня укладання Договору, з щомісячною виплатою процентів нарахованих на суму вкладу 27% (двадцять сім процентів) річних. Сплата процентів здійснюється Відповідачем щомісячно.

Дата вимоги Вкладу 17 вересня 2014 року.

Позивач виконав умови Договору та 17 червня 2014 року вніс готівкою на депозитний рахунок № 1 Банку 100 000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 724379 каси №16 відділення № 125 ПАТ «ВіЕйБі Банк» та випискою з рахунку № 4614, який згідно умов Договору був відкритий Відповідачем на імя Позивача для нарахування процентів за вкладом.

16.09.2014, керуючись положеннями пунктів 1.1., 1.7. Договору та ч.2 чт.1060 Цивільного кодексу України Позивач повідомив Відповідача про свій намір отримати Вклад 17.09.2014.

17.09.2014 о 9-00 год. Позивач звернувся до Відповідача із заявою, форма якої встановлена Відповідачем про повернення Вкладу готівкою. Заява вручена представнику Відповідача у відділенні № 125, що підтверджується відповідною реєстраційною відміткою Відповідача.

Відповідач всупереч умовам Договору та вимогам ст.ст. 1058,1060 Цивільного кодексу України повернути вклад на вимогу Позивача відмовився, причини відмови Відповідач не пояснив. Факт неповернення Вкладу підтверджується Випискою з історії операції по відповідному рахунку.

На день подачі позовної заяви Відповідач не повернув Позивачу суму депозитного вкладу та нараховані на вклад проценти в сумі 4 438,36 грн., разом 104 438,36 грн., чим порушив свої зобовязання по Договору та вимоги чинного законодавства.

У ході розгляду справи Позивач самостійно дізнався за допомогою оголошення викладеного на офіційному сайті Відповідача, про здійснення останнім виплат вкладникам банку депозитних вкладів, яке буде відбуватися з 04.02.2015 року.

04.02.2015 року ОСОБА_1 отримав належні йому до сплати суму основного депозитного вкладу та нарахованих за договором відсотків у сумі 23 458,17 грн. У звязку з цим, Позивач уточнив свої позовні вимоги з урахуванням проведених Відповідачем виплат сум депозитного вкладу за час позадоговірного користування Банком коштами вкладу.

Таким чином, часткове виконання Відповідачем грошового зобовязання здійснено з порушенням встановленого договором строку, що з урахуванням ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлює для Відповідача правові наслідки за порушення грошового зобовязання, тобто сплатити не лише суму основного боргу, а й інфляційні нарахування та проценти за користування коштами Позивача.

Позивач скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, і відповідно просить стягнути з Відповідача на свою користь суму вкладу з урахуванням індексу інфляції за весь період затримки виплату вкладу та процентів за ним, а також відповідну суму процентів за фактичну кількість днів користування вкладом.

Розрахунки сум інфляційних втрат, суми процентів за час позадоговірного користування коштами та сума моральної шкоди Позивач надав у заяві про уточнення позовних вимог.

З огляду на зазначене, Позивачем здійснено розрахунок суми основного боргу з процентами за договором з урахуванням індексу інфляції за період затримки виплати вкладу за період з 24.09.2014 по 16.10.2014 року, де основна сума вкладу з процентами на той час складала 100 949,19 грн. і відповідно станом на 16.10.2014 сума боргу з врахуванням індексу інфляції становила 103 371,97 грн. Згідно розрахунку суми боргу інфляційне збільшення суми боргу за вказаний період становить 2 422,78 грн.).

За період затримки виплати вкладу з 01.11.2014 по 20.01.2015 року Позивачем здійснено розрахунок суми залишку основного боргу, що становила 23 457,07 грн. З урахуванням індексу інфляції сума боргу за цей період становить 24 619,84 грн., де інфляційне збільшення суми боргу становить 1 162,77 грн. за період з 01.11.2014-20.01.2015

Розрахунок суми процентів за фактичну кількість днів користування Банком вкладом у розмірі 100 000,00 грн. за період з 18.09.2014 15.10.2014, із розрахунку 73,97 грн. за одну добу користування коштами вкладу становить 2 071,21 грн. (28 днів х 73,97 грн.).

Розрахунок суми процентів за фактичну кількість днів користування вкладом на суму 23 902,75 грн. за період з 23.10.2014 20.01.2015, із розрахунку 17,30 грн. за одну добу користування коштами вкладу, що становить 1557 грн. (90 днів х 17,35 грн.).

Таким чином, на підставі наведеного вище розрахунку Відповідач повинен сплатити Позивачу проценти за час позадоговірного користування коштами депозитного вкладу у сумі 3 628,21 грн. (2071,21 + 1557 = 3628,21), інфляційні втрати у сумі 3 605,55 грн. (2442,78 + 1162,77 = 3605,55), де загальна сума боргу Відповідача складає: 3 628,21+3 605,55=7 233,76 грн.

Крім того, на думку Позивача порушення умов Договору та відмова Відповідача від повернення Вкладу спричинили Позивачу фізичні та душевні страждання, тяжкі переживання щодо долі своїх багаторічних заощаджень. Внаслідок чого у Позивача порушився попередній уклад сімейного життя та наміри щодо його цільового використання заощаджених коштів. Позивач та його родина впродовж останніх місяців у звязку з відсутністю коштів знаходяться у скрутному матеріальному становищі. Унаслідок матеріальних проблем та хвилювань важко переживаючи обставини, що склалися у Позивача виникли систематичні головні та серцеві болі, у звязку з цим Позивач звернувся за медичною допомогою та проходив стаціонарне лікування в кардіологічному відділені КЗ «ДМЛШМД «ДОР».

Позивачу зазначеними діями Відповідача завдано моральну шкоду, яку Позивач визначив у 10 000,00 грн.

Відповідач заперечує проти позовних вимог Позивача обґрунтовуючи це тим, що у звязку з останніми політичними подіями в країні, посилився відтік (зменшення) депозитних коштів (вкладів) населення (фізичних осіб) в Банку, що призводить до погіршення фінансового стану ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Відповідач підтвердив, що дійсно 17 червня 2014 року між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» та ОСОБА_1 був укладений Договір банківського вкладу «Марафон лояльності - Подвійний дохід» № 810128/2014 (в національній валюті). На вкладному рахунку № 4614 Позивач розмістив вклад в сумі 100 000,00 грн. Станом на 17.11.2014 залишок коштів на рахунку ОСОБА_1 становить 23 457,07 грн. (виписки по рахунку надані).

Відносно позовних вимог щодо стягнення з Банку на користь Позивача додаткових процентів по банківському вкладу, Відповідач зазначив, що дані вимоги є необґрунтованими та протиправними з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Згідно ст. 1070 ЦК України, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, суму яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом.

Відповідач зазначив, що відсутні підстави для нарахування відсотків на залишок коштів на поточному рахунку по ставці, визначеній у договорі банківського вкладу, що припинив свою дію.

У запереченнях Відповідач зазначає, що Позивачем не доведено належними процесуальними доказами обставину щодо нарахування інфляційних нарахувань інфляційні нарахування, не передбачені умовами вказаного договору та законодавством України, що стосується банківської діяльності, дані нарахування не обґрунтовані належними доказами.

Що ж до позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, Відповідач зауважив, що Позивач, зокрема не вказав у позові, з яких міркувань він виходив, визначаючи суму моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. та не підтвердив конкретними доказами.

13.02.2015 року судом одержано клопотання Відповідача про розгляд справи без участі представника Відповідача, у якому Відповідач просить розгляд справи провести без участі представника ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» та відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 посилаючись на вимоги п. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд, вислухавши представника Позивача, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Оскільки Відповідач не повернув Позивачу у визначені Договором строк суму Вкладу та не сплатив суму нарахованих за користування ним процентів, то Відповідач порушив умови Договору, оскільки такій його обовязок був ним передбачений.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа зобовязана повернути майно коли підстава на якій воно було набуте, згодом відпала, а тому сума Вкладу разом з нарахованими за користування ними процентів може бути стягнута з Відповідача у судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк встановлений договором.

У відповідності до пунктів 3.3; 3.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затверджено постановою НБУ №516 від 03.12.2003 із змінами та доповненнями:

3.3. Банк повертає вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником та банком.

За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

У разі невиконання (неналежного виконання) банком вимоги фізичної особи про повернення вкладу (депозити) або його частини (документ на переказ заява про повернення коштів тощо) (далі вимога) банк зобовязаний:

прийняти вимогу шляхом проставлення на ній дати отримання, підпису уповноваженої особи, відбитка штампа банку та видачі фізичній особі письмового повідомлення про невиконання (неналежного виконання) цієї вимоги із зазначенням причини, дати взяття вимоги на облік, дати видачі повідомлення прізвища, імя та по-батькові уповноважених осіб і відбитки печатки банку;

взяти вимогу на облік за відповідним позабалансовим рахунком.

Банк зобовязаний виконати вимогу відповідно до умов договору банківського вкладу. Після виконання вимоги банк списує вимогу з відповідного позабалансового рахунку.

3.4. Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу (депозиту) у розмірі, який установлюється в договорі банківського вкладу (депозиту). Якщо договором не встановлений розмір процентів, то банк зобовязаний виплатити їх в розмірі облікової ставки Національного банку України.

За час розгляду позовної заяви у суді Позивач відповідно до ст. 31 ЦПК України надав заяви про уточнення своїх позовних вимог.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобовязання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки)

Відповідно до ст.ст. 536, 1061 ЦК, проценти визначені цими статтями є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення. Поряд з цим за порушення виконання грошового зобовязання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України.

Частиною 6 ст.1061 ЦК України встановлено, що проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У звязку з цим необхідно враховувати, що у випадку збільшення вкладу на суму не витребуваних процентів, проценти, які стягуються у звязку з простроченням повернення вкладу, що передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК, нараховуються на всю суму вкладу, збільшеного на суму не витребуваних процентів.

Таким чином, на підставі ст. 625 ЦК України сума вкладу разом із сумою нарахованих за фактичний термін користування коштами процентів, може бути стягнута з Відповідача на користь Позивача з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 27% річних від простроченої суми, так як вказаний розмір процентів встановлений Договором банківського вкладу.

Згідно з ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Таким чином, проценти за Договором банківського Вкладу, що прямо передбачено ст.1061 ЦК України виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу.

Відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»:

1. Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Постановою Правління НБУ від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4) виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

Відповідно до змісту п.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а також зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку;

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед кредиторами.

З огляду на викладене, не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а також зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку, а у даному випадку мова йдеться про зобовязання перед Вкладником.

Більш того, відповідно до п. 6 ст. 36 цього Закону обмеження, встановлене пунктом

1 частини пятої цієї статті, не поширюється на зобовязання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Виходячи з викладеного, за час позадоговірного користування Банком коштами депозитного вкладу Відповідач повинен сплатити Позивачу проценти у сумі 3 628,21 грн. та інфляційні втрати у сумі 3 605,55 грн., всього на загальну суму 7 233,76 грн.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Ураховуючи зазначено, суд приходить до висновку, що незаконними діями Відповідача Позивачу було завдано моральну шкоду, яку суд оцінює у 4 000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача суму судового збору пропорційно до задоволених частин позовних вимог.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 386, 525, 526, 611, 625 629, 1058, 1060, ч.5 ст. 1061 Цивільного кодексу України, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», пунктами 3.3., 3.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, ч. 3 ст. 88, ст.ст. 224-233 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», третя особа без самостійних вимог на боці банку: Головний спеціаліст з фінансових продуктів ОСОБА_2, про визнання дій Банку незаконними, стягнення збитків по договору депозитного вкладу та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (, юридична адреса: вул. Дегтярівська, 27Т, м. Київ, 04119) на користь ОСОБА_1 (ІІН НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 51909):

- 3 628 (три тисячі шістсот двадцять вісім) грн. 21 коп. - проценти за час позадоговірного користування коштами банківського депозитного вкладу;

- 3 605 (три тисячі шістсот пять) грн. 55 коп. інфляційні втрати;

- 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. - моральної шкоди.

Стягнутиз Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (, юридична адреса: вул. Дегтярівська, 27Т, м. Київ, 04119) на користь держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Г. Тюлюнова