Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В.,Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Широкова Вікторія Анатоліївна, ОСОБА_7, про визнання договору купівлі-продажу недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 13 січня 2015 року,

встановила:

У травні 2014 року ОСОБА_8 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_2 належала її сім'ї, була зареєстрована на чоловіка ОСОБА_9 та була заставлена у «Регіон Банку», заборгованість перед яким складає 3 000 доларів США. 21 грудня

2009 року ОСОБА_7 погасила борг ОСОБА_4 в розмірі

3 000 доларів США у «Регіон Банку», після чого ОСОБА_7 забрала правовстановлюючі документи на вказану квартиру. Того ж дня ОСОБА_10 був вимушений підписати договір купівлі-продажу належної йому квартири з ОСОБА_5, оскільки на вимогу

ОСОБА_7 не мав змоги повернути борг у сумі 3 000 доларів США. Повертаючи ОСОБА_7 гроші в рахунок погашення боргу за період з січня 2010 року по липень 2010 року остання надала розписки від 21 січня 2010 року та від 25 червня 2010 року про отримання грошових коштів в розмірі по 450 доларів США. З липня 2010 року позивач повертала борг особисто ОСОБА_5, він розписки їй не надавав. У листопаді 2010 року позивач дізналася, що її квартира арештована слідчим, на той час залишок неповернутої суми складав 900 доларів США. З приводу шахрайських дій ОСОБА_10 звертався до органів внутрішніх справ. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер.

Вважала, що договір купівлі-продажу від 21 грудня 2009 року є удаваним, оскільки під час його підписання було приховано правочин, який вчинено насправді, а саме договір позики, у зв'язку з чим, просила суд визнати договір купівлі-продажу недійсним.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від

14 жовтня 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між

ОСОБА_10 та ОСОБА_5, посвідчений 21 грудня 2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В.А.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 13 січня

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд прийшов до правильного правового висновку, що наявність правовідносин з договору позики між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, а також відсутність іншого житла у ОСОБА_4, не свідчить про удаваність договору купівлі-продажу квартири від 21 грудня 2009 року, укладеного між

ОСОБА_5 та ОСОБА_10

Наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Харківської області від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук