Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2015 Справа №607/2516/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Палашовської У.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів в її користь на утримання повнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення останнім 23-річного віку, або до закінчення навчання, посилаючись на те, що син проживає з нею та знаходиться на її утриманні та на даний час навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, її середньомісячний заробіток є незначний у зв'язку чим вона потребує матеріальної допомоги для того, щоб належним чином утримувати сина в якого на даний час виявлено хронічне захворювання, однак відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, так як працевлаштований за кордоном та має стабільний заробіток.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позов з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що відповідач ОСОБА_2 проживає у Республіці Греція та на даний час звернувся до державних установ даної країни з проханням про отримання дозволу на проживання та працю, яка ще не розглянута, а тому відповідач не працює, відповідно сплачувати аліменти на утримання сина він може лише в сумі 450 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого відділом ЗАЦС Тернопільського міського управління юстиції.

Як вбачається з довідки Тернопільської дитячої комунальної лікарні від 24.01.2014 року ОСОБА_3 в період з 13.01.2014 року по 24.01.2014 року хворів на вегетативну дисфункцію за кардіальним типом.

ОСОБА_3 в період з 10.07.2013 року по 19.07.2013 року перебував на лікуванні в Тернопільській обласній дитячій клінічній лакаірі з діагнозом гіпоталамічний синдром пубертатного періоду, вегетативна дисфункція за кардіальним типом, пролапс мітрального клапана І ст. з підклапанною регургатацією.

Згідно довідки Тернопільського університету ім. Івана Пулюя, ОСОБА_3 навчається на 1 курсі факультету облік та аудит на державній формі навчання та за період з вересня 2014 по лютий 2015 року отримував стипендію в розмірі 730 грн., щомісячно. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 з матір'ю ОСОБА_1, , яка самостійно несе витрати на утримання сина. У зв'язку з навчанням ОСОБА_3 потребує значних коштів на побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників, а також лікування виявлених захворювань.

Як вбачається з довідки Тернопільського університету ім. Івана Пулюя ОСОБА_1 працює в даному навчальному та загальна сума її доходу за період з вересня 2014р. по січень 2015 року становить 11328,44 грн.

У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов'язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину.

Відповідач ОСОБА_2 проживає в Республіці Греція, що підтверджується заявою відповідача для отримання дозволу на офіційне проживання з метою отримання права на працю.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги, що ОСОБА_3 отримує стипендію в розмірі 730 грн., щомісячно, докази про отримання доходу відповідачем відсутні, виходячи з рівності обов'язку батьків на утримання дитини, часткового визнання відповідачем позову, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 12.02.2015 року до осягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років або до закінчення ним навчання. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

У відповідності зі ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 84, 150, 181-184, 191, 199 СК України, ст.ст. 10, 60, 213, 215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 12.02.2015 року до досягнення дитиною 23 річного віку, або закінчення навчання.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяР. М. Грицак