Справа №469/1476/14-ц 26.08.2015 26.08.2015 26.08.2015
Провадження № 22ц-784/1957/15 Суддя першої інстанції - Старчеус О.П.
Категорія 5 Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Крамаренко Т.В.,

суддів - Буренкової К.О., Кутової Т.З.,

із секретарем - Гордійчук С.С.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Позивач зазначав, що на праві власності йому належить земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по вул. АДРЕСА_1. Власником суміжної земельної ділянки НОМЕР_1 по тій же вулиці є ОСОБА_4, який без дозволу на межі суміжних земельних ділянок побудував паркан.

Остаточно уточнивши позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідачем самовільно зайнято частину його земельної ділянки шляхом побудови паркану довжиною 31,5 кв.м., який знаходиться на відстані 1,7 м від межі земельних ділянок вглибину його земельної ділянки, позивач просив суд зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку, площею 52,785 кв.м. шляхом знесення споруди паркану та привести її для придатного для використання стану.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2015 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_4 за свій рахунок звільнити та привести до придатного для використання стану, шляхом знесення споруди паркану частину земельної ділянки, шириною 1,7 по межі, зазначеній під літерами Г-В та довжиною 31,05 м по межі, зазначеній під літерами В-Б на плані земельної ділянки, вказаному в державному акті на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 виданого Коблівською сільською радою Березанського району Миколаївської області, площею 52,785 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно зі ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За положеннями ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. г ч.1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За загальними правилами добросусідства, закріпленими законодавцем у ст. ст. 103-109 ЗК України додержання правил добросусідства є обов'язком власників та землекористувачів земельних ділянок, які мають обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдасться щонайменше незручностей.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Коблівською сільською радою Березанського району Миколаївської області 28 жовтня 2004 року (а.с.10).

ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,0225 га розташована по АДРЕСА_2 на підставі державного акту на праві власності на землю від 28 жовтня 2004 року, яка межує із земельною ділянку ОСОБА_5 (а.с.38).

Згідно акту про встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачу і прийом межових знаків під охорону та зберігання від 5 серпня 2004 року встановлені межі земельної ділянки, яка належить ОСОБА_5 (а.с. 12).

Відповідно до опису меж та кадастровому плану земельної ділянки, яка належить ОСОБА_5, межа між суміжними земельними ділянками позначена під літ. «В-Б» (а.с.10 зв., а.с. 11).

Зі змісту актів обстеження меж земельної ділянки, належній позивачу, складеними депутатською постійною комісією з питань АПК, земельних ресурсів, соціального розвитку сіл Коблівської сільської ради 6 скликання від 29 вересня 2014 року та 11 лютого 2015 року, затвердженими головою Коблівської сільської ради вбачається, що на земельній ділянці позивача встановлено паркан (бетонну огорожу) довжиною 31,5 м на відставні 1,7 м від межі вглибину його земельної ділянки (а.с.13,87).

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про покладення обов'язку на відповідача щодо усунення перешкод позивачу в користуванні його земельною ділянкою.

Разом з цим, відповідно до топографічного плану, виготовленого БФ ТОВ «Воля», наданим представником позивача під час апеляційного розгляду, паркан (бетонна огорожа), збудований відповідачем вглибину земельної ділянки позивача по межі під літ. «Г-В» на відстані 0,49 м (а.с.199).

Представник відповідача в суді апеляційної інстанції підтвердила, що дійсно відповідачем збудовано бетонний паркан, який заходить на 0,49 м суміжної земельної ділянки, довжина паркану становить 31,05 м.

У зв'язку з тим, що при визначенні розміру самовільно занятої земельної ділянки 52,785 м суд першої інстанції не мав можливості врахувати данні топографічного плану, тому рішення суду на підставі п.3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні, а саме зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_5 у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом перенесення паркану (бетонна огорожа) на 0,49 м по межі під літ. «Г-В» в сторону земельної ділянки НОМЕР_1 по тій же вулиці та довжиною 31,05 м по межі літ «В-Б», відновивши межу відповідно до топографічного плану, виготовленого БФ ТОВ «Воля», який знаходиться в матеріалах справи та державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_5 Коблівською сільською радою Березанського району Миколаївської області 28 жовтня 2004 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що справу розглянуто без заяви позивача про розгляд справи за його відсутності не заслуговують на увагу, оскільки в судовому засіданні інтереси позивача на підставі нотаріально посвідченої довіреністю представляла - ОСОБА_2 (а.с.8).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2015 року змінити.

Зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_5 у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом перенесення паркану (бетонна огорожа) на 0,49 м по межі під літ. «Г-В» в сторону земельної ділянки НОМЕР_1 по тій же вулиці та довжиною 31,05 м по межі літ «В-Б», відновивши межу відповідно до топографічного плану, виготовленого БФ ТОВ «Воля», який знаходиться в матеріалах справи та державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_5 Коблівською сільською радою Березанського району Миколаївської області 28 жовтня 2004 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: