РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Бердянської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1, треті особи: виконавчий комітет Бердянської міської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

Бердянська міська рада Запорізької області звернулась з позовом до ОСОБА_1, треті особи: виконавчий комітет Бердянської міської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області про стягнення збитків, вказуючи, що до виконавчого комітету Бердянської міської ради від відповідача надійшло повідомлення про початок виконання ОСОБА_1 будівельних робіт з реконструкції приміщень першого поверху торгового банно-оздоровчого комплексу по вул. Свободи,76 у м. Бердянську, зареєстроване Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області 25.03.2013 року. Декларація про готовність вказаного обєкта до експлуатації зареєстрована 09.07.2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області. У порушення ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», рішення Бердянської міської ради № 58 від 31.01.2013 року, яким затверджено порядок залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянська ОСОБА_1 не звернулась до органу місцевого самоврядування із заявою про укладення відповідного договору та не надала документів, що підтверджують вартість будівництва обєкта, з техніко-економічними показниками та інших передбачених документів. Листом від 21.08.2014 року виконавчий комітет Бердянської міської ради направив ОСОБА_1 проект договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Таким чином, до прийняття обєкта в експлуатацію договір про пайову участь між сторонами не був укладений, граничний термін для укладення такого виду договору закінчився з вини ОСОБА_1 і на теперішній час відсутні підстави для його укладення. Оскільки договір не було укладено з вини відповідача, Бердянській міській раді завдано збитки у розмірі 2030 грн., які позивач просить стягнути з ОСОБА_1

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Належним чином повідомлена ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності у якій проти задоволення позову заперечувала (а.с.50).

Представник третьої особи Виконавчого комітету Бердянської міської ради просив позов задовольнити.

Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області в судове засідання не зявився. За повідомленням представника Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 18.05.2015 року Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області згідно інформації Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 23 січня 2015 року внесено запис №7029797 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Згідно ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» Бердянською міською радою прийнято рішення №58 від 31.01.2013 року «Про затвердження порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Бердянська» (а.с.13).

На виконання ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та «Про затвердження порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Бердянська 21.08.2014 року заступником міського голови відповідачу направлено повідомлення № 1841/05-б/н та договір № 52 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Бердянська з додатком № 1 до нього у двох примірниках на 8 аркушах (а.с.9, 11-13).

13.10.2014 року на адресу відповідача направлено претензію про сплату нанесених збитків у розмирі 2030грн. (а.с.14-15).

Як вбачається з матеріалів справи, 09.07.2013 року спірний об'єкт будівництва прийнятий в експлуатацію (а.с.5-8). Згідно заяви від 01.11.2013 року ОСОБА_1 направила на адресу виконавчого комітету Бердянської міської ради декларацію про готовність обєкта до експлуатації від 09.07.2013 року, реєстраційний № ЗП 4 (а.с. 5-8).

Судом встановлено, що відповідач із заявою до позивача про укладення договору та визначення розміру пайової участі не звертався і договір у якому була би визначена відповідальність забудовника з Бердянською міською радою не укладався.

Бердянська міська рада правовою підставою про стягнення з відповідача упущеної вигоди посилається на ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та статті ЦК України, які регулюють правові наслідки порушення зобовязання та відповідальність порушення зобовязання, за якими, боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, розмір яких доказується кредитором, але суд вважає, що позивачем зазначене не доведено,

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У статті 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтею 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» закріплено обовязок забудовника укласти договір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянська, але судом встановлено, що такий договір, яким була би визначена відповідальність відповідача між ОСОБА_1 та Бердянською міською радою не укладався, а тому у ОСОБА_1 відсутній обовязок взяти участь у створенні соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури населеного пункту без укладення договору та після введення відповідачем 09.07.2013 року приміщення в експлуатацію.

Згідно ч. 5 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівними нормами, державними стандартами і правилами, а у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівними нормами вона визначається виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України показників опосередкованої вартості.

Матеріали справи не містять безперечних доказів розміру величини пайової участі виходячи з вимог ч. 5 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 2.3 «Про затвердження порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Бердянська», оскільки відсутній договір, який визначає його розмір. Наданий суду розрахунок (а.с.12) не містить відомості про витрати, повязані з придбанням та виділенням земельної ділянки, витрати, повязані зі звільненням будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, що також включають вартість придбання знесеного майна, витрати на влаштування позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. Позивачем заявлено вимоги про стягнення 2030 грн., а за розрахунком збитки складають 203 000 грн., але дана суперечність позивачем не усунута, хоча суд звертав на це увагу позивача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому порядку відповідну заяву. Обєктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні обєкти інженерно - транспортної інфраструктури.

Визначення поняття замовника будівництва міститься також у п.1.2 «Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянська», яким встановлено, що замовник це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки.

Згідно п. 8 ст. 1 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

За ст. 29 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є:

1) містобудівні умови та обмеження;

2) технічні умови;

3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування обєкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Перелік обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Спеціально уповноважений орган містобудування а архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

До містобудівних умов та обмежень можуть включатися вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень.

Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва обєкта незалежно від зміни замовника.

Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника.

Завдання на проектування обєктів будівництва складається і затверджується замовником за погодженням із проектувальником.

Завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень обєкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до ст. 34 ч. 1, п. 4. ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи з реконструкції без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані у межах земель їх розміщення за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Аналізуючи положення ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 1.2 «Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянська», суд приходить до висновку, що реконструкція існуючої забудови буде підпадати під поняття забудови території в тому випадку, якщо вона включає в себе реконструкцію існуючої забудови з виходом за межі геометричних розмірів їх фундаментів у плані з виділенням цій особі земельної ділянки.

За п. 1.2 «Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянська» замовником є та особа, яка має намір щодо забудови території та подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, але позивачем не надано жодного доказу, який підтверджує подачу ОСОБА_1 такої заяви.

Крім того, позивачем взагалі не надано доказів того, що набувши у власність нежитлове приміщення, відповідач набула право власності або користування земельною ділянкою за адресою місцезнаходження цього приміщення.

Таких відомостей не міститься і у п. 11-І декларації про готовність обєкта до експлуатації на імя ОСОБА_1 (а.с.5-8).

За таких обставин відповідач не підпадає під дію ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки згідно матеріалів справи він здійснив реконструкцію належної їй на праві власності нежитлової будівлі, а не забудову земельної ділянки в розумінні ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 1.2 «Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Бердянська».

Згідно наданого позивачем розрахунку величини збитків завданих внаслідок відмови ОСОБА_1 укласти договір пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Бердянська складає 203 000 грн. (а.с.12).

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ) або доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення. Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно - правової відповідальності. Для застосування такого виду відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Вихідним при визначенні неодержаного доходу (втраченої вигоди) міського бюджету міста Бердянську є планування таких доходів і відповідне їх відображення в міському бюджеті, але матеріали справи не містять доказів в якості яких доходів, згідно класифікації, встановленої ст. 9 Бюджетного кодексу України, позивач міг отримати ці доходи та чи взагалі було заплановано їх надходження. Позивачем не доведено, що він міг і повинен був отримати визначені доходи в сумі 2030 грн., і тільки дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати вказаний прибуток.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання, але позивачем не надано належних доказів, які підтверджують отримання відповідачем направлених на його адресу пропозиції про укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Бердянська. Позивач не звертався до ОСОБА_1 з пропозицією укласти договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Бердянська до прийняття обєкту будівництва до експлуатації.

З урахуванням викладеного підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст. 39, 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя