У Х В А Л А

3 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів: Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

Яреми А.Г., -

розглянувши заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2015 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 15 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов'язання вчинити дії, вселення, відшкодування моральної шкоди, за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 5 серпня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено; позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено: припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_6 на частку квартири АДРЕСА_1; стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 241 тис. 110 грн вартості 1/4 частини зазначеної квартири, які внесені на депозитний рахунок суду; визнано право спільної часткової власності за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на 1/3 частину квартири за кожним.

Додатковим рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 7 жовтня 2014 року доповнено зазначене рішення суду та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 2 тис. 400 грн витрат, пов'язаних з проведенням експертизи.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 15 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2015 року, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 5 серпня 2014 року і додаткове рішення Личаківського районного суду м. Львова від 7 жовтня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково: зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні належною позивачеві на праві спільної сумісної власності вказаною вище квартирою шляхом зобов'язання ОСОБА_3 надати ОСОБА_6 ключі від брами подвір'я вказаного будинку, вхідних та інших дверей спірної квартири; ухвалено вселити ОСОБА_6 у цю квартиру; у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовлено; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено; повернуто ОСОБА_3 241 тис. 110 грн, внесених нею як судовий депозит по цій справі.

14 липня 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2015 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 15 січня 2015 року з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме частини першої статті 365 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявники посилаються на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого та 25 лютого 2015 року.

На підтвердження підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявники посилаються на постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року та 2 липня 2014 року.

Перевіривши наведені в заяві ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Постановляючи ухвалу від 6 травня 2015 року, про перегляд якої порушують питання заявники, касаційний суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції, який, задовольняючи позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні належною позивачеві на праві спільної сумісної власності квартирою, та відмовляючи у задоволенні позовних вимог про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності, керувався тим, що з урахуванням рівності часток співвласників у спільному майні частка ОСОБА_6 у квартирі, яка належить сторонам на праві спільної сумісної власності, не може вважатись незначною, крім того, не доведено, що припинення його права власності на цю частку не завдасть істотної шкоди його інтересам та членам його сім'ї, тому його право власності на частку у спірній квартирі не може бути припиненим, отже ОСОБА_6 неправомірно позбавлений можливості користуватися спірною квартирою.

В ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого та 25 лютого 2015 року, які надані заявниками для порівняння, суд касаційної інстанції, вирішуючи спори у подібних правовідносинах, установив, що частка співвласника нерухомого майна є незначною та припинення його права власності на цю частку з відповідною виплатою компенсації не завдасть йому істотної шкоди, та дійшов висновку про наявність правових підстав для припинення його права власності на частку у спірному майні.

У постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року та 2 липня 2014 року містяться висновки про те, що аналіз норм статті 365 ЦК України свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметом спору, підставами позову та за аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Крім того, відсутні підстави й для перегляду зазначених судових рішень у зв'язку з невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року та 2 липня 2014 року висновкам, оскільки судове рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не суперечить зазначеним висновкам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску вказаної вище справи до провадження Верховного Суду України в частині перегляду судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов'язання вчинити дії, вселення, відшкодування моральної шкоди, за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2015 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 15 січня 2015 року з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін

А.Г. Ярема