АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4544/15 Справа № 208/4678/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ізотов В. М. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 лютого 2015 року по справі за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просила суд скасувати рішення третейського суду при асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 05 листопада 2012 року по справі №128/2012, яким було задоволено позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 12 лютого 2015 року заяву ОСОБА_2 було задоволено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставлять питання про скасування ухвали суду та відмову у задоволенні вимог, викладених у заяві.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.389? ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом. Заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Частиною 2 статті 3895 ЦПК України визначений вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, зокрема, справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішено питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Згідно ст.51 Закону України «Про третейські суди», в редакції на час розгляду справи третейським судом, рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише якщо 1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 27 січня 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до п.д. Третейський суд при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 14 липня 2007 року.

05 листопада 2012 року рішенням п.д. Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено в повному обсязі.

ОСОБА_2 звернулася з заявою про скасування рішення третейського суду 05 листопада 2012 року, в якій посилається на те, що третейський суд ухвалив рішення, не повідомивши її належним чином про час та дату розгляду справи.

З матеріалів справи №128/2012 п.д. Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз», яка була оглянута під час судового засідання в апеляційному суді, вбачається, що ОСОБА_2 дійсно не була повідомлена належним чином про дату та час слухання справи.

Крім того в матеріалах справи, яка розглядається апеляційним судом, міститься рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору недійсним, яке набрало законної сили 17 липня 2012 року, ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні позову з тих підстав, що договір про надання банківських послуг за заявою позивача від 14 липня 2007 року не є укладеним, що унеможливлює його визнання недійсним (а.с.8).

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» приведені в апеляційній скарзі, не можуть слугувати підставою для скасування ухвали суду оскільки суперечать вимогам закону та обставинам справи.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена з дотриманням вимог цивільно-процесуального законодавства України, а тому не має підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст.307,п.1 ст.312,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.