ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/441/15-ц
Провадження № 2/362/865/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 червня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Орда О.О.,

при секретарі Хоменко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу,-

в с т а н о в и в:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1М на їх користь страхове відшкодування в сумі 10635,50 грн. в порядку регресу, яке було виплачене страхувальнику за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась за участю ОСОБА_1М, а також відшкодувати витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 760,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн., що є предметом позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу за її відсутності та винести рішення в заочному провадженні, позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суду не повідомив.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24.10.2011 року о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_1М керуючи автомобілем «ВАЗ 21214», державним номерний знак НОМЕР_1, на перехресті пр-ту 40-річчя Жовтня та вул. Героїв Оборони в м. Києві виїхав на перехрестя на забороняючий (червоний) сигнал світлофора та не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2 який рухався на зелений сигнал світлофора, після чого автомобіль НОМЕР_3 виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Рено» державний номерний знак НОМЕР_4 та автомобілем «Пежо» державний номерний знак АА 0382 О.М.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2011 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 24.10.2011 року о 15 годині 20 хвилин на перехресті пр-ту 40-річчя Жовтня та вул. Героїв Оборони в м. Києві, який порушив п.п 8.7.3 та 8.10 Правил дорожнього руху України, за що передбачається адміністративна відповідальність, відповідно ст. 124 КУпАП. (а.с.7)

Відповідно до частини четвертої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно висновку зі звіту вих. № М11-280 від 18.11.2011 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Peugeot, державний номерний знак АА 0382 Ом, в результаті його пошкодження, на підставі договору страхування, складає 12762,60 грн. (а.с.12-24)

За наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 262 від 06.02.2012 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3М, сума до сплати за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди становить 10635,50 грн. (а.с. 7)

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Положеннями ст. 22 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП.

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності повного господарського відання, оперативного управління або інших підстав.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Право зворотної вимоги (регресу) - це вимога кредитора до боржника (особи, яка завдала шкоду) про повернення сплаченого за його вини відшкодування потерпілому.

Регресна вимога носить похідний характер. Вона виникає тільки на основі виконання якогось іншого зобов'язання, що стосовно регресного може бути названо основним. Регресне зобов'язання завжди є похідним від основного, оскільки коли припиняє дію основне, то виникає регресне зобов'язання.

В регресному зобов'язанні беруть участь дві сторони - кредитор (регредієнт) і боржник (регресант). Особливість кредитора полягає в тому, що він, перш ніж стати кредитором у регресному зобов'язанні, був боржником в іншому зобов'язанні, виконання якого і породило регресне зобов'язання.

Регресна вимога завжди спрямована на відшкодування втрат, понесених за рахунок або з вини іншої особи, а тому вона, по суті, є зобов'язанням по відшкодуванню шкоди й, отже, в більшості випадків є формою цивільно-правової відповідальності.

Об'єктом регресного зобов'язання є відшкодування, яке регресант зобов'язаний вчинити регредієнту. Зміст регресного зобов'язання становлять права і обов'язки сторін. У регресному зобов'язанні регредієнту належить право на одержання відшкодування, регресант зобов'язаний вчинити дії по відшкодуванню, тобто змістом регресного зобов'язання є стягнення сплаченого.

Розмір регресної вимоги не може бути більше суми фактичного сплаченого кредиторові в основному зобов'язанні.

Відповідно до платіжного доручення № 451 від 07.02.2012 року Моторним (транспортним) страховим бюро України перераховано ОСОБА_3 10635,50 грн. страхового відшкодування. (а.с. )

За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди, з приводу відшкодування суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 10635,50 грн., виплаченої позивачем на користь потерпілого ОСОБА_3М за рахунок фонду захисту потерпілих.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Позивачем визначені витрати понесені на правову допомогу, які останній просить стягнути з ОСОБА_1М в розмірі 2000,00 грн., однак підтвердження сплати коштів за правову допомогу надано не було, при цьому в матеріалах справи відсутній акт прийому-передачі виконаних юридичних послуг в тій частині, яка стосується його виконання, пов'язаного з розглядом в суді даного спору, суду не надано розрахунок про кількість годин затраченого часу на правову допомогу, а тому визначена вартість наданих послуг з правової допомоги в сумі 2000,00 грн. суд вважає недоведеною, тому в цій частині вимоги позивача визнає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем МТСБУ окремо заявлено вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_1М витрат за послуги аварійного комісара в розмірі 760,00 грн.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з положеннями статті 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування вартості витрат за послуги аварійного комісара, у зв'язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, а тому суд не убачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача ОСОБА_1М вартості витрат за послуги аварійного комісара в сумі 760,00 грн., тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1М про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування підлягає задоволенню частково, суд діючи в межах заявлених позовних вимог, присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 10635,50 грн., в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 58, 61, 88, 208, 212-215, 218,224-226, 232-233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) матеріальну шкоду в сумі 10635,50 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., а всього загальною сумою 10879 (десять тисяч вісімсот сімдесят девять) грн. 10 коп.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя