Справа № 522/4352/15-ц
Провадження № 2/522/5057/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючої судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник відповідача звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить суд скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, від 19 березня 2015 року по справі № 522/4352/15-ц, шляхом зняття арешту з нежилого приміщення №760, розташованого за адресою: м.Одеса, площа Грецька, 3/4, яке передане в іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» згідно іпотечного договору від 07.06.2007 року, реєстраційний №394, 395.

Суд вивчивши матеріали справи вважає заяву представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в процесі розгляду вказаної справи з метою забезпечення позовних вимог 19 березня 2015 року Приморським районного суду м. Одеси, було винесено ухвалу, якою було накладено: арешт на нежиле приміщення №760, розташоване за адресою: м.Одеса, площа Грецька, 3/4, яке передане в іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» згідно іпотечного договору від 07.06.2007 року, реєстраційний №394, 395.

07 червня 2007 року між відповідачем ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено іпотечні договори №2494 та №2495, згідно яких вона виступила майновим поручителем ОСОБА_2, та передала АКІБ «УкрСиббанк» в іпотеку нерухоме майно нежиле приміщення №760, загальною площею 46,9 кв.м., розташоване за адресою: м.Одеса, площа Грецька будинок №3/4, що належать їй на праві приватної власності.

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», яким розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.02.2015 р. «Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна (ВИТЯГ) «VII. Звернення стягнення на предмет іпотеки..» «суди повинні мати на увазі, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно (постанова Верховного Суду України від 4 вересня 2013 р. у справі N 6-73цс13). Разом із тим задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов'язання.»

Як вбачається з матеріалів справи на нежиле приміщення №760, розташоване за адресою: м.Одеса, площа Грецька, 3/4, вже є заборона відчуження, оскільки воно передане в іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» згідно іпотечного договору від 07.06.2007 року, реєстраційний №394, 395.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», яким розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд бере до уваги той факт, що без згоди позивача, продати нежиле приміщення №760, що знаходиться за адресою: м.Одеса, площа Грецька, 3/4 є неможливим, а тому заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно є недоцільними.

Відповідно до ч 3. ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Таким чином, посилаючись на викладене суд вважає можливим скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року.

Керуючись статтями 151-153, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.03.2015 року на нежиле приміщення за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, приміщення 760, яке передане в іпотеку АТ «УкрСиббанк» згідно іпотечного договору від 07.06.2007 року, реєстровий № 394, 395.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя 06.07.2015