Справа № 175/684/15-ц
Провадження № 2/175/256/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

18 червня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисова С.А.

при секретарі Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач у судовому засідання надав письмову заяву у якій позов підтримав у повному обсязі, просив предявлені вимоги задовольнити і стягнути з відповідача на свою користь грошову заборгованість та проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, письмові пояснення свідків, суд дійшов наступного.

Встановлено, що 16 грудня 2014 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 64 300,00 (шістдесят чотири тисячі триста) гривень 00 копійок зі строком повернення до 01 січня 2015 року. Позика була надана для особистих потреб. Укладення договору позики підтверджується розпискою написаною власноруч ОСОБА_3 від 16 грудня 2014 року, що відповідає вимогам п.2 ст. 1047 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Щодо письмової форми правочину, стаття 207 ЦК України вказує на те, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до вимог ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Тобто, розписка на яку посилається позивач, як на доказ своїх вимог, підписана позичальником (відповідачем), та засвідчена свідками ОСОБА_4 і ОСОБА_5, що відповідає вимогам цивільного законодавства.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено у судовому засіданні, грошові кошти у розмірі 64 300,00 (шістдесят чотири тисячі триста) гривень 00 копійок ОСОБА_1 були передані ОСОБА_6 16 грудня 2014 року саме у момент підписання розписки.

Статтею 1047 ЦК України визначені вимоги до форми договору позики, а саме, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи строк повернення грошових коштів у розписці визначений до 01 січня 2015 року.

Зокрема, як встановлено судом, 20 січня 2015 року відповідачем повернута частина позики в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок і до цього часу, інша сума позики, що залишилась відповідачем не повернута.

Таким чином заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 на день звернення останнього до суду складає 63 100,00 (шістдесят три тисячі сто) гривень 00 копійок.

У разі порушення зобов'язання згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення суми боргу обґрунтованим та таким що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 631,00 грн., сплачений ним при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 57, 88, 215, 223, 224 ЦПК України, ст.ст.526,625,1046,1047,1049 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) суму боргу за договором позики у розмірі 63 100,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) суму судового збору у розмірі 631,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.А. Борисов