АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5109/15 Справа № 202/9802/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2014 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2014 року відмовлено у забезпеченні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди, у звязку із тим, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Вважаючи ухвалу такою, що підлягає скасуванню, позивачка посилається на те, що суддею порушені норми процесуального права, а також не враховані обставини у справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду у межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити із наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про відмову у забезпеченні позову ОСОБА_2, суддя виходив із того, що відсутні докази на підтвердження викладених у заяві відомостей, що свідчили б про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити розгляд справи або призвести до неможливості виконання судового рішення у ній. Викладені в заяві підстави є неналежно обґрунтованими.

Не можуть бути підставою для скасування ухвали судді доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі не повернули значну грошову суму, намагаються продати спірний будинок, а не забезпечення позову може призвести до неможливості виконання судового рішення у справі.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно, що належать відповідачеві.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя вказав на відсутність відомостей, що свідчили б про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити розгляд справи або призвести до неможливості виконання судового рішення у ній. Також суддею зазначено, що викладені в заяві підстави є неналежно обґрунтованими.

Крім того, суду апеляційної інстанції було надано копії договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки у м. Дніпропетровську по вул. Ашхабадській,116 Д від 06 листопада 2014 року, відповідно до яких власником цієї нерухомості на теперішній час є інша особа.

Зазначена обставина позбавляє апеляційний суд можливості накладення арешту на це нерухоме майно, відповідно до розяснення пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Позивачка не позбавлена можливості в порядку, передбаченому ст.ст.151-153 ЦПК України, повторно звернутися із заявою до суду першої інстанції про забезпечення позову відносно іншого майна відповідачів.

За таких обставин ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151,152,307, 312, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: