Справа № 640/5340/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Пархоменко О.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу і визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу і визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2014 року позивачка ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою, яку 26.01.2015 р. уточнила та просить встановити факт проживання однією сімєю з відповідачем ОСОБА_2, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з веденням спільного господарства, побуту та бюджету в період з травня 1994 року по кінець грудня 2014 року. Просить поділити майно, набуте під час спільного проживання з відповідачем, що належить їм на праві спільної сумісної власності, визнавши за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири №53, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 237. Також просить визнати за нею право власності на 1/2 частину гаражу №8, який знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Пятдесятиріччя ВЛКСМ, будинок №90, та право власності на автомобіль Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1. За відповідачем ОСОБА_2 просить визнати право власності на автомобіль Nissan Qashqai, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з травня 1994 року проживають разом із відповідачем ОСОБА_2 як подружжя, з цього часу були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, спільний бюджет. В жовтні 2001 року відповідач отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок по пров. Гладківському, 17 в м. Харкові, який за договором дарування, посвідченим 30.11.2001 р., подарував позивачці. У вказаному будинку сторони зареєструвались і проживали в ньому майже до кінця 2014 року. За час спільного проживання позивачки з відповідачем без реєстрації шлюбу ними за сумісні кошти було придбано рухоме і нерухоме майно, яке було зареєстровано за відповідачем, а саме: автомобіль Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1; автомобіль Nissan Qashqai, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2; квартира №53, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 237; гараж №8, який знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Пятдесятиріччя ВЛКСМ, будинок №90. Позивачка вважає, що набуте під час її спільного проживання з відповідачем ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу рухоме і нерухоме майно є їх спільною сумісною власністю і підлягає поділу між ними. В звязку з відмовою відповідача у добровільному порядку вирішити питання розподілу майна, позивачка за захистом свого права звернулась до суду.

16 лютого 2015 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_4, який 11.06.2015 р. в ході судового розгляду справи уточнив та просить встановити факт проживання однією сімєю з ОСОБА_4, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з веденням спільного господарства, побуту та бюджету в період з травня 1994 року до листопада 2014 року. Просить визнати спільно нажитим майном: будинок №17 по пров. Гладківському в м. Харкові, з відповідними надвірними будівлями, на земельній ділянці розміром 708 м.кв., житловою площею 94,1м.кв.; 1/2 частину будинку №3 по в'їзду Червоностудентський в м. Харкові; автомобіль Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1; автомобіль Toyota RAV4, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_3; автомобіль Toyota Highlander, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_4. Просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будинку №17 по пров. Гладківському в м. Харкові, з відповідними надвірними будівлями, на земельній ділянці розміром 708 м.кв., житловою площею 94,1м.кв. Просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину будинку №3 по вїзду Червоностудентському в м. Харкові, який розташований на земельній ділянці площею 500 м.кв., загальною площею 82,1 м.кв., житловою площею 56,9 м.кв. Також просить припинити право власності ОСОБА_3 на 1/4 частину будинку №3 по вїзду Червоностудентському в м. Харкові, який розташований на земельній ділянці площею 500 м.кв., загальною площею 82,1 м.кв., житловою площею 56,9 м.кв. Виділити та залишити у власності ОСОБА_2 автомобіль Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Виділити та залишити у власності ОСОБА_4 автомобіль марки Toyota RAV4, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3. Визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/4 частину автомобіля Toyota Highlander, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_4, у частині стягнення компенсації його вартості. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму компенсації за 1/4 частину автомобіля Toyota Highlander, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_4, що складає 200 000 грн. Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 наступне майно: квартиру №53, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 237; гараж №8, який знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Пятдесятиріччя ВЛКСМ, будинок №90; автомобіль Nissan Qashqai, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що з травня 1994 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 почали спільно проживати однією сімєю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільні грошові кошти, купували спільне майно. В 1999 році за спільні кошти придбали будинок №17 по пров. Гладковському в м. Харкові. Зруйнували старий будинок і за спільні кошти побудували новий будинок. 23.10.2001 р. ОСОБА_2 отримав Свідоцтво про право власності на побудований будинок. 30.11.2001 р. за договором дарування, посвідченим нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, ОСОБА_2 подарував ОСОБА_4 будинок №17 по пров. Гладковському в м. Харкові. Зробив це під тиском сина ОСОБА_4 - ОСОБА_3 і при усній домовленості з ОСОБА_4 про те, що будинок №17 по пров. Гладковському в м. Харкові все рівно буде вважатися їхньою спільною власністю. Після договору дарування за спільні кошти на ділянці 708 кв.м. біля будинку був проведений дорогий ландшафтний дизайн з будівництвом критого басейну з підігрівом, як окремої будови, вольєру, навісу для автомобілів і посадкою дорогих декоративних рослин і дерев, що значно вплинуло на збільшення ринкової вартості домоволодіння. Останні ремонтні роботи за спільно зароблені кошти по благоустрою будинку були завершені у 2012 році. 03.06.2009 р. за спільні кошти за договором купівлі-продажу на імя ОСОБА_4 було придбано 1/2 частина будинку №3 по вїзду Червоностудентському в м. Харкові. Після чого за спільно зароблені гроші в цьому будинку був проведений капітальний ремонт. 30.06.2009 р. за договором дарування, посвідченим нотаріусом ХМНО ОСОБА_6, будинок №3 по вїзду Червоностудентському в м. Харкові ОСОБА_4 подарувала своєму сину ОСОБА_3, не отримавши на це нотаріально посвідченої згоди від ОСОБА_2 Далі за сумісно зароблені гроші 24.11.2010 р. на імя ОСОБА_2 було придбано автомобіль Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Пізніше за сумісно зароблені гроші було придбано автомобіль Toyota Highlander, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_4, який був оформлений на імя сина ОСОБА_4 - ОСОБА_3. Пізніше за сумісно зароблені гроші 23.10.2014 р. було придбано автомобіль Toyota RAV4, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, який був оформлений на імя ОСОБА_4 Приблизно з листопада 2014 року ОСОБА_2 було припинено фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_4, припинена спільна праця, припинено ведення спільного господарства, побуту та бюджету. Для того, щоб було де проживати, 16.12.2014 р. ОСОБА_2 придбав квартиру №53, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 237, а також гараж №8, який знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Пятдесятиріччя ВЛКСМ, 90 і автомобіль Nissan Qashqai, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2. Факт набуття ОСОБА_2 вказаних квартири, гаражу і автомобіля під час окремого з ОСОБА_4 проживання та повного припинення спільних відносин, припинення спільного господарства, побуту та бюджету підтверджується такими доказами: розпискою про отримання грошових коштів у сумі 60 тис. доларів США; договором купівлі-продажу від 18.12.2014 р. 1/2 частини гаражу №8, який находиться за адресою: м. Харків, пр. Пятдесятиріччя ВЛКСМ, 90; договором купівлі-продажу від 22.12.2014 р. 1/2 частини гаражу №8, який знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Пятдесятиріччя ВЛКСМ, 90; свідоцтвом про реєстрацію ТЗ Nissan Qashqai, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 від 09.12.2014 р.; договором купівлі-продажу від 16.12.2014 р. квартири №53, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 237; договором про оренду квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 ОСОБА_7 позов ОСОБА_4 підтримав та просив його задовольнити, зустрічний позов ОСОБА_2 не визнав і в його задоволенні просив відмовити. ОСОБА_2В та його представник ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали позов ОСОБА_2, просили його задовольнити в повному обсязі, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 просили відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 повідомлений належним чином про місце і час судового розгляду справи в судове засідання повторно не зявився, тому суд розглядає справу у його відсутність.

Суд, заслухавши представника позивачки ОСОБА_4 ОСОБА_7, позивача по зустрічному позову ОСОБА_2В та його представник ОСОБА_8, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_4 та зустрічний позов ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

З травня 1994 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сімєю, як чоловіка та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, побут та бюджет, проти чого сторони не заперечують.

Між сторонами виник спір відносно часу, до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали однією сімєю, як чоловіка та жінка без реєстрації шлюбу.

Позивачка ОСОБА_4 вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали однією сімєю, як чоловіка та жінка без реєстрації шлюбу до кінця грудня 2014 року, ОСОБА_2 в зустрічному позові вказав, що фактичні шлюбні відносини припинені в листопаді 2014 року, уточнивши в судовому засіданні, що останній раз ночував в будинку по пров. Гладківському, 17, де вони проживали разом із ОСОБА_4, в ніч з 09 листопада на 10 листопада 2014 року.

В обґрунтування доведеності факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 однією сімєю, як чоловіка та жінка без реєстрації шлюбу по кінець 2014 року, позивачка ОСОБА_4 в позові зазначила, що сторони зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1 та разом проживали за вказаною адресою майже до кінця 2014 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 пояснив, що відповідач ОСОБА_2 проживав однією сімєю з ОСОБА_4 до 26.12.2014 р., за сумісні кошти їх сімї в грудні 2014 року придбав квартиру, гараж, а копії правовстановлюючих документів на квартиру та гараж залишив в будинку, в якому проживав разом з ОСОБА_4

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що 24 або 25 грудня 2014 року він був у будинку по пров. Гладківському, 17, де бачив ОСОБА_4 та ОСОБА_2 До цього кожні вихідні бачив їх разом на ТЦ «Барабашова». Проте те, що вони припинили стосунки дізнався тільки весною 2015 року.

Свідок ОСОБА_4 також пояснила, що в листопаді 2014 року бачила разом ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і вдома, і на роботі. 10.11.2014 р. передавали через ОСОБА_2 подарунки його матері. В грудні 2014 року приблизно за тиждень до свого дня народження, тобто до 26.12.2014 р., бачила ОСОБА_2 біля будинку по пров. Гладківському, 17, він їхав на машині. Пояснила, що стосунки між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були припинені 26.12.2014 р., про це дізналась від ОСОБА_4, коли ОСОБА_2 не привітав її з днем народження.

Наданий суду договір оренди квартири АДРЕСА_1, укладений 03.11.2014 р. між ОСОБА_10 та ОСОБА_2, не підтверджує факт припинення сімейних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в листопаді 2014 року, враховуючи наступне.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він останній раз ночував в будинку по пров. Гладківському, 17 в ніч з 09.11.2014 на 10.11.2014 р. Після 10.11.2014 р. він прийняв рішення більше не повертатись до ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_2 з пров. Гладковського, 17 пішов 11.11.2014 р. Разом 15.11.2014 р. він та ОСОБА_2 їздили в будинок по пров. Гладковському, 17 за речами ОСОБА_2, але в будинку були замінені замки і вони забрали тільки резину на автомобіль. В квартирі, що належить ОСОБА_10, в період з 03.11.2014 р. по 03.12.2014 р. ОСОБА_11 робив ремонт. Після цього в квартиру заселився ОСОБА_2 Де ОСОБА_2 проживав до 03.12.2014 р. ОСОБА_11 не відомо.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що складала за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 податкові звіти та проводила платежі в податкову. Конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 стався ще у вересні 2014 року, вона їх намагалась примирити і ОСОБА_2 не пішов від ОСОБА_4 15.11.2014 р. ОСОБА_4 платила податки за себе, а ОСОБА_2 16.11.2014 р. платив за себе. Раніше вони платили разом, тому вважає, що ОСОБА_2 на той час вже пішов від ОСОБА_4

В п.2.1. договору від 03.11.2014 р. зазначається, що квартира надається орендатору для проживання його та цивільної дружини (ОСОБА_13В.), що не відповідає поясненням самого ОСОБА_2, який в суді пояснив, що останній раз ночував разом ОСОБА_4 з 09.11.2014 р. на 10.11.2014 р., рішення більше не повертатись до ОСОБА_4 він прийняв після 10.11.2014 р., тобто на 03.11.2014 р. його цивільною дружиною була ОСОБА_4, а не ОСОБА_13

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що 03.11.2014 р. до нього приїхав ОСОБА_2, який сказав, що його вигнали. ОСОБА_10 надав йому свою квартиру, в якій ОСОБА_2 проживав два місяці.

Таким чином, свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, допитані за клопотанням представника ОСОБА_2, дають різні пояснення щодо часу, коли ОСОБА_2 став користуватись квартирою №100 по вул. Героїв Праці, 28 в м. Харкові. Свідок ОСОБА_11 пояснив, що в квартирі, яка належить ОСОБА_10, відповідач ОСОБА_2 заселився після ремонту тільки 03.12.2014 р., що не відповідає ні показанням свідка ОСОБА_10, ні самого відповідача ОСОБА_2

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_12 в цей час не відвідували будинок по пров. Гладківському, 17, де ОСОБА_2 проживав однією сімєю разом з ОСОБА_4, тому не давали показання про те, коли ОСОБА_2 залишив будинок і остаточне припинив сімейні відношення з ОСОБА_4, враховуючи, що конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був також і у вересні 2014 році, про що повідомила свідок ОСОБА_12, проте в наступні місяці 2014 року вони продовжували проживати разом.

Також судом враховується той факт, що 29.12.2014 р. позивачка ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, до якого долучила копію договору купівлі-продажу від 16.12.2014 р. квартири №53, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 237 та копії договорів купівлі-продажу від 18.12.2014 р. та від 22.12.2014 р. гаражу №8, який знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Пятдесятиріччя ВЛКСМ, будинок №90, що підтверджує пояснення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 про те, що вказану квартиру і гараж ОСОБА_2 придбав на своє імя за сумісні кошти їх сімї з ОСОБА_4, а копії договорів залишив в будинку по пров. Гладківському, 17, про що стало відомо ОСОБА_4

Цей факт не спростовується наданими відповідачем ОСОБА_2 та його представником доказами, і підтверджує не тільки факт проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_1 однією сімєю, як чоловіка та жінка, без реєстрації шлюбу по кінець грудня 2014 року, а також факт придбання спірних квартири та гаражу за сумісні кошти сімї ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Надана представником ОСОБА_2 - ОСОБА_8 розписка від 02.12.2014 р., написана ОСОБА_2, про отримання ним в борг 60 000 доларів США для придбання квартири у громадянина ОСОБА_14, який мешкає в Російській Федерації, в м. Белгороді (а.с.228), не визнається судом допустимим доказом, піддержуючим факт отримання ОСОБА_2 від громадянина ОСОБА_14 вказаної в розписці грошової суми та придбання саме за ці грошові кошти в грудні 2014 року майна: квартири №53, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 237; гаражу, який знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Пятдесятиріччя ВЛКСМ, будинок №90; автомобіля Nissan Qashqai, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2, виходячи з наступного.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики у письмовій формі між ОСОБА_2 та громадянином ОСОБА_14 не укладався, факт отримання ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 60 000 доларів США в судовому засіданні не доведений допустимими доказами, оскільки не доведено де, коли, в кого, при яких обставинах та яку суму грошових коштів отримав ОСОБА_2

Розписка складена власноруч ОСОБА_2, в підтвердження його доводів, в обґрунтування його позовних вимог та в його власних інтересах.

Розписка не підтверджує факт передачі грошових коштів, оскільки в ній йдеться про отримання ОСОБА_2 грошових коштів у громадянина ОСОБА_14, який під час складання розписки, згідно пояснень ОСОБА_2, знаходився в м. Белгород Російської Федерації і не мав можливості особисто передати гроші відповідачу ОСОБА_2, який під час написання розписки знаходився в м. Харкові та спілкувався з ОСОБА_14 по Інтернету.

Крім того, судом враховується той факт, що у зустрічній позовній заяві від 16.02.2015 р. ОСОБА_2 не вказує, що квартиру №53, що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Дружби Народів, 237 він придбав за запозичені кошти (а.с.63-68).

У зустрічній позовні заяві від 20.02.2015 р. ОСОБА_2 вказує, що квартиру АДРЕСА_2, гараж №8 по пр. Пятдесятиріччя ВЛКСМ, 90 та автомобіль Nissan Qashqai, 2008 р. випуску, державний номер НОМЕР_2, він придбав після припинення спільних відносин, припинення спільного господарства, бюджету з ОСОБА_4 та зазначає певні докази на підтвердження своїх доводів, проте не вказує, що придбав це майно за грошові кошти, які взяв у борг (а.с.83-89).

Про те, що вищезазначені квартира, гараж та автомобіль були куплені ОСОБА_2 за запозичені кошти повідомив в судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_8 тільки 26.05.2015 р., сама розписка була надана суду в судовому засіданні тільки 11.06.2015 р., тобто через пять місяців з моменту відкриття провадження по справі, що розглядається.

Враховуючи викладене, суд вважає недоведеним факт придбання ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2, гаражу №8 по пр. Пятдесятиріччя ВЛКСМ, 90 в м. Харкові та автомобіля Nissan Qashqai, 2008 р. випуску, державний номер НОМЕР_2 за запозичені грошові кошти, та приходить до висновку, що вказане майно придбано за сумісні кошти ОСОБА_2 та ОСОБА_4, зароблені за час проживання їх однією сімєю без реєстрації шлюбу.

Таким чином, за час проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу між собою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за сумісні кошти придбали наступне рухоме і нерухоме майно, що є їх спільною сумісною власністю:

1) автомобіль Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1, придбаний 24.11.2010 р. (а.с.121);

2) автомобіль Toyota RAV4, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_3, придбаний 23.10.2014 р. (а.с.75, 82);

3) автомобіль Nissan Qashqai, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2, придбаний 09.12.2014 р. (а.с.120);

4) квартира №53, що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Дружби Народів, 237, яка була придбана за 866800 грн. згідно договору купівлі-продажу від 16.12.2014 р. (а.с.10-11);

5) гараж №8, який знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Пятдесятиріччя ВЛКСМ, будинок №90 та був придбаний за 28466 грн. за двома дворами договорами купівлі-продажу від 18.12.2014 р. та 22.12.2014 р. (а.с.8-9).

Вартість автомобілів, які були придбані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за сумісні кошти та є їх спільною сумісною власністю, визначена ТОВ «Аргумент-Експерт» (Сертифікат субєкта оціночної діяльності №15161/13 від 09.09.2013 р.) і складає: вартість автомобіля Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 699860 грн.; вартість автомобіля Toyota RAV4, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_3 583695 грн.; автомобіля Nissan Qashqai, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 309938 грн. (а.с.157-162).

Доказів, які б спростовували висновки субєкта оціночної діяльності щодо вартості вищезазначених автомобілів, суду не надано.

Вартість нерухомого майна визначається, виходячи з вартості, вказаної в договорах купівлі-продажу, оскільки сторони не надали доказів, які б її спростовували.

Згідно ст.74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ст. 61 СК України обєктами права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Обєктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, у відповідності до ч.1 ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Тому придбане за час проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу між собою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за сумісні кошти майно підлягає поділу в рівних частках.

У разі присудження одному з подружжя однієї неподільної речі, другий з подружжя може претендувати на іншу неподільну річ чи на інші речі із числа обєктів права спільної сумісної власності.

У разі використання одним з подружжя спільних коштів усупереч ст.65 СК України іншій із подружжя має право на компенсацію вартості його частики.

Оскільки в період проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 однією сімєю без реєстрації шлюбу між собою ними 23.10.2014 р. за спільні кошти був придбаний автомобіль Toyota RAV4, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_3, яким 30.12.2014 р. ОСОБА_4 самостійно, на власний розсуд розпорядилась, з неї на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню в рахунок компенсації 1/2 частина вартості автомобіль Toyota RAV4.

З майна, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і придбано ними за сумісні кошти за час проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, відповідачу ОСОБА_2 слід виділити квартиру №53, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 237 вартістю 866800 грн. та гараж №8, який знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Пятдесятиріччя ВЛКСМ, будинок №90 вартістю 28466 грн., оскільки у власності ОСОБА_4 перебуває будинок, а ОСОБА_2 не має іншого житла, проживає в зазначеній квартирі та користується гаражем.

Враховуючи, що все нерухоме майно, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і придбано ними за сумісні кошти, виділяється ОСОБА_2, виходячи із принців виваженості, справедливості та розумності більш коштовний автомобіль Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 вартістю 699860 грн. слід виділити позичці ОСОБА_4, а менш коштовний автомобіль Nissan Qashqai, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 вартістю 309938 грн. слід виділити відповідачу ОСОБА_2

Таким чином, позивачці ОСОБА_4 виділяється майно вартістю 699 860 грн. (автомобіль Toyota Land Cruiser 150) та 583 695 грн. (вартість автомобіля Toyota RAV4, яким ОСОБА_4 розпорядилась самостійно на власний розсуд), а всього на загальну суму 1 283 555 грн.

Відповідачу ОСОБА_2 виділяється майна вартістю 866 800 грн. (квартира АДРЕСА_3), 28 466 грн. (гараж №8 по пр. Пятдесятиріччя ВЛКСМ,90) та 309 938 грн. (автомобіль Nissan Qashqai), а всього на загальну суму 1 205 204 грн.

Приймаючи до уваги викладене, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 внаслідок поділу майна, що є обєктом права їх спільної сумісної власності, підлягає стягненню 39175,50 грн.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представником ОСОБА_8 не доведено, що майно: житловий будинок, розташований в місті Харкові по пров. Гладківському, 17; автомобіль Toyota Highlander, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 та 1/2 частина житлового будинку №3 з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Харкові, Червоностудентський вїзд є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та підлягає поділу, виходячи з наступного.

Згідно Свідоцтва про право власності від 23.10.2001 р. житловий будинок, розташований в м. Харкові по пров. Гладківському, 17, належав ОСОБА_2 на підставі Рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Харкова від 02.10.2001 р. №329/1 (а.с.91). Цей будинок за договором дарування від 30.11.2001 р. ОСОБА_2 подарував ОСОБА_4, розпорядившись будинком на власний розсуд (а.с.6-7, 92-93), тому житловий будинок, що знаходиться в м. Харкові по пров. Гладківському, 17, з відповідними надвірними будівлями є особистою власністю ОСОБА_1. Позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 не надав суду доказів, підтверджуючих наявність підстав для визнання будинку пров. Гладківському, 17 в м. Харкові, який належить ОСОБА_4 згідно договору дарування, спільною сумісною власністю подружжя.

30.06.2009 р. ОСОБА_1 подарувала своєму сину ОСОБА_3 житловий будинок №3 з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Харкові, Червоностудентський вїзд. Вказаний будинок з надвірними будівлями належав ОСОБА_4 таким чином: 1/2 частка на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Восьмою Харківською нотаріальною конторою 22.05.2009 р., та ще 1/2 частка на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Восьмою Харківською нотаріальною конторою 03.06.2009 р. (а.с.96-97).

Таким чином, житловий будинок №3 з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Харкові, Червоностудентський вїзд, з 30 червня 2009 року є власністю ОСОБА_3, договір купівлі-продажу згідно якого ОСОБА_3 є власником цього будинку недійсним не визнавався, тому будинок №3 з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Харкові, Червоностудентський вїзд, не може бути визнаний спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Автомобіль Toyota Highlander, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4, придбаний на імя ОСОБА_3, є його власністю, тому не може бути визнаний спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і не підлягає розподілу між ними.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, а саме: підлягає встановленню факт проживання однією сімєю ОСОБА_2 та ОСОБА_4, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з веденням спільного господарства, побуту та бюджету в період з травня 1994 року по кінець грудня 2014 року. Також підлягає поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які проживали однією сімєю, не перебуваючи у шлюбі між собою, виділивши із спільного майна ОСОБА_2 квартиру №53, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 237, гараж №8, який находиться за адресою: м. Харків, пр. Пятдесятиріччя ВЛКСМ, будинок №90 та автомобіль Nissan Qashqai, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2, а ОСОБА_4 автомобіль Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та стягнувши ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації різниці вартості майна при його поділі 39175,50 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_2 слід відмовити.

Враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, вартість майна, що виділяється позивачу по первісному позову ОСОБА_4 та позивачу по зустрічному позову ОСОБА_2, а також розмір сплаченого кожним з них судового збору, суд приходить до висновку, що не підлягають стягненню з другої сторони понесені кожною стороною судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 70, 71, 74 Сімейного кодексу України, ст.1046, 1047 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з веденням спільного господарства, побуту та бюджету в період з травня 1994 року по кінець грудня 2014 року.

Поділити майно, набуте ОСОБА_2 та ОСОБА_1 під час спільного проживання, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру №53, що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Дружби Народів, 237.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на гараж, який находиться за адресою: м. Харків, проспект Пятдесятиріччя ВЛКСМ, будинок №90.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль Nissan Qashqai, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Toyota Land Cruiser 150, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації різниці вартості майна при його поділі - 39175,50 грн. /тридцять девять тисяч сто сімдесят пять грн. 50 коп./.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ