У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 23 червня 2011 року відбулося затоплення нежилого приміщення підвалу, загальною площею 15,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить їй на праві власності згідно зі свідоцтвом про право власності від 26 листопада 2007 року.

1 липня 2011 року комісією «ОСМД Піонер-2007» складено акт про затоплення офісу № 3, а також її нежилого приміщення, відповідно до якого встановлено, що причиною затоплення була течія з квартири відповідача, а саме - у ванній кімнаті виявлено розгерметизацію з'єднання метало пластикової труби. Відповідно до експертного висновку розмір шкоди, завданої пошкодженням приміщення, становить 8 591 грн.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь 8 591 грн на відшкодування майнової шкоди, 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, 1 тис. грн в рахунок оплати за проведення експертного дослідження, витрати на правову допомогу в розмірі 8 тис. грн та судовий збір.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від

26 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 лютого 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 8 591 грн на відшкодування майнової шкоди, 1 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди, 1 тис. грн у рахунок оплати за проведення експертного дослідження, витрати на правову допомогу в розмірі 4 тис. грн, 344 грн 10 коп. на відшкодування сплаченого судового збору. У решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що з вини відповідача відбулось залиття нежилого приміщення, поверхом нижче, що належить позивачу на праві власності. Розмір шкоди та інші витрати позивачем доведено.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 про те, що апеляційний суд незаконно розглянув справу за його відсутності, безпідставні, оскільки він був належним чином повідомлений про дату апеляційного розгляду (а.с. 154), а, подаючи заяву про відкладення судового розгляду (а.с. 155) не надав доказів поважності причини неявки при тому, що справа знаходиться в суді на розгляді з червня 2013 року.

Отже, даючи оцінку поважності неявки відповідача до суду, апеляційний суд вірно застосував вимоги ст. 305 ЦПК України, що є його процесуальним повноваженням.

Ураховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта