РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Діденко С.А..,

при секретарі - Коломойцеві М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» (в особі Відділення №1 філії ПУМБ у м.Харкові про визнання кредитного договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», який у подальшому уточнив та остаточно просив суд визнати недійсним з моменту укладення Кредитний договір № 5601655 від 14.08.2007р., укладений між ним та ПАТ «Перший Український Міжнародний банк»; зобов'язати відповідача повернути йому грошові кошти у сумі 48139,19грн.

Свої позовні вимоги він обгрунтував тим, що 14.08.2007р. між ним та Відповідачем був укладений Кредитний договір №5601655, про надання кредиту на суму 32 000 дол. США зі сплатою 12,5 % річних строком до 14.08.2022 р. (далі - Кредитний договір). При укладанні Кредитного договору фактично не було досягнуто згоди з усіх істотних умов, оскільки не було узгоджено розмір абсолютного подорожчання кредиту за весь термін кредитування та реальна процентна ставка. В момент підписання Кредитного договору йому було надано Додаток №1 до Кредитного договору «Графік повернення кредит та сплати процентів за користування кредитом», в ньому вказана тільки сума оплати тіла кредиту та відсотків. Вважає, що Відповідач не виконав умови Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12.05.1991 р. (далі - Закон), свідомо не надав йому перед укладанням Кредитного договору і після інформації, що передбачена нормами п. 2 ст. 11 Закону, для того, щоб вплинути на здійснення ним вибору щодо отримання кредиту саме у Відповідача. Побачивши реальну процентну ставку та розмір абсолютного подорожчання кредиту, він міг відмовитись від отримання кредиту у Відповідача та звернутися до іншого банку. Посилаючись на норми Закону України «Про захист прав споживачів» , та Постанову Правління НБУ № 168 від 10.05.2007 р. «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (далі - Постанова НБУ № 168 ). стверджує , що відповідач не надав позивачу інформацію щодо детального розпису загальної вартості кредиту для споживача та інші умови надання кредиту; у кредитному договорі не зазначені наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Вважає , що відповідач приховав від нього повну та об'єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту для здійснення ним, як позичальником, свідомого вибору. Вважає, що мотивом обману було отримання Відповідачем додаткового прибутку.

У зв'язку з тим, що на дату укладання Кредитного договору сума в розмірі 32000 доларів США за офіційним курсом НБУ складала 161600грн. (32000 доларів СШАх5,05=161600грн.), а також враховуючи сплачену ним суму за Кредитним договором, що дорівнює 209739,18грн., вважає, що відповідач повинен повернути йому грошові кошти, що є різницею між коштами, що були надані йому, та коштам, що були сплачені ним відповідачу за період дії Кредитного договору, тобто -48139,19грн.

У судовому засіданні позивач та його представник позивні вимоги підтримали.

Відповідач -представник ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» в особі Відділення №1 філії ПУМБ у м.Харкові у судовому засіданні позов не визнав та в запереченнях на позов посилався на те , що до підписання кредитного договору відповідачем було надано повну інформацію про умови та сукупну вартість кредиту, що позивач засвідчив своїм підписом в Додатку № 2 до Кредитного договору № 5601655 від 14.08.2007 року. Посилання позивача про свідоме введення його в оману щодо умов кредитування є безпідставним.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

14.08.2007р. між ОСОБА_1 та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» був укладений Кредитний договір №5601655 про надання кредиту на суму 32 000 дол. США з визначенням процентної ставки за користування кредитом на рівні 12,5 % річних строком до 14.08.2022 р. (а.с.6-10).

Сума кредиту позивачем отримана повністю у валюті, яку визначено умовами Кредитного договору.

Відповідних обставин позивач не заперечує.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами визначеного кредитного договору, зокрема, є відсоткова ставка та ціна договору.

Позивач наполягає на тому, що відповідач приховав від суттєві умови кредитування , а саме щодо сукупної вартості кредиту, не проінформував його про переваги та недоліки запропонованих схем кредитування, що мало наслідком введення його в оману та підписання кредитного Договору на вигідних умовах , без свідомого розуміння можливих ризиків.

Згідно п. 1. ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

В судовому засіданні відповідачем представлено Анкету-заяву позивача на отримання споживчого кредиту та Додаток№2 до Кредитного Договору , що містить інформацію про умови та сукупну вартість кредиту.

Відповідно до змісту Додатку №2 в ньому наведені дані про умови надання та сукупну вартість кредиту зазначені послуги Банку та третіх осіб , графік внесення платежів за кредитом та пов'язаних з ним послуг. (а.с.22-25)

За змістом Анкети -заяви на отримання кредиту клієнт ( ОСОБА_1 ) ознайомлений з наявними формами кредитування, умовами отримання та користування кредитом, тарифами банку, проінформований про переваги та недоліки запропонованих схем кредитування . (а.с. 65)

В судовому засіданні позивач не заперечував той факт , що відповідна інформація йому надавалася і Додаток №2 до Договору та анкету- заяву було підписано саме ним перед укладанням Договору .

Доводи представника позивача стосовно того, що Додаток №2 не зазначено в тексту самого Кредитного Договору не впливає на визначеність обставин щодо надання інформації позивачу щодо умов кредитного Договору за сукупної вартості кредиту, а також щодо обізнаності його з усіх істотних умов Договору.

За таких обставин доводи позивача щодо приховування від нього інформації про умови Договору та введення його в оману є неспроможними і позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208-218 ЦПК України, ст.ст.526, 27, 216 ,217, 228, 230 ЦК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ