АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6453/15 Головуючий 1 інстанції: Сорока О.П.
Справа № 646/5324/15-ц Доповідач: Овсяннікова А.І.
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Довгаль А.П., Хорошевського О.М.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 29 липня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля, зміну черговості одержання права на спадкування та про визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля, зміну черговості одержання права на спадкування та про визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначає, що він у 1996 році вступив у фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_3. та у якості чоловіка поселився у її квартирі за адресою: м.Харків, пр.Гагаріна, 90.

На час створення сімї вони обидва були вільними, попередні шлюби були розірвані; між ними склались добрі сімейні стосунки, вони постійно проживали разом, мали єдиний бюджет, опікувались одне одного.

ОСОБА_3 стала хворіти, у 1999 році визнана інвалідом третьої групи з загального захворювання. З цього часу вона знаходилась на його повному утриманні.

В подальшому стан здоровя ОСОБА_3 погіршився. Вона страждала на цукровий діабет, інсулінозалежний, хвороби сердцево-судинної системи та потребувала у постійному тривалому та коштовному лікуванні, не мала можливості пересуватись за межами домівки

Він здійснював догляд за нею

19 листопада 2013 року ОСОБА_3 померла. Заповіту вона не залишила. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з квартири за №25АДРЕСА_1 у житловому будинку №203 по вулиці Дружби народів у місті Харкові, 1/2 частини легкового автомобілю ЗАЗ Sens, держ. №АХ3314СА, зареєстрованого на її імя.

Спадкоємцем першої черги за законом є її син - ОСОБА_2, який прийняв спадщину після матері, подавши заяву до Першої ХДНК 18 грудня 2013 року.

Він є спадкоємцем за законом четвертої черги.

Протягом усього часу захворювання ОСОБА_3 він здійснював догляд за нею, тому претендує на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги за законом.

Під час спільного з ОСОБА_3 життя вони на спільні кошти 07 квітня 2009 р. придбали легковий автомобіль ЗАЗ Sens, який зареєстрували на імя дружини.

Просить встановити факт спільного проживання однією сімєю з ОСОБА_3 з січня 1996 року по 19 листопада 2013 року.

Визнати за ним право власності на 1/2 частину легкового автомобілю ЗАЗ Sens 1,3 М/Т, випуску 2009 pоку, держ. №АХ3314СА, зареєстрований на імя ОСОБА_3

Змінити черговість одержання права на спадщину після ОСОБА_3 та надати йому право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом

Визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири та на 1/4 частину автомобіля.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову не заперечував. Підтвердив факт, що ОСОБА_1 з 1999 року проживав однією сімєю з ним та його матірю ОСОБА_3 Визнав, що ОСОБА_1 опікувався та доглядав разом з ним за ОСОБА_3, був основним утримувачем сімї. На даний час вони з позивачем продовжили проживати однією сімєю у спірній квартирі.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 14 червня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_3 з ОСОБА_1 з січня 1996 року по 19 листопада 2013 року. .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину легкового автомобілю ЗАЗ Sens 1,3 М/Т.

Змінено черговість одержання права на спадщину після ОСОБА_3 та надано ОСОБА_1 право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на - 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

- на 1/2 частини квартири №36, будинку за №203 розташованої по вулиці Дружби народів у місті Харкові та на 1/4 частину автомобілю ЗАЗ Sens.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2014 року рішення суду змінено.

Встановлено факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_3 з ОСОБА_1 з 1 січня 2004 року по 19 листопада 2013 року.

В іншій частині рішення суду залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року рішення суду від 14 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2014 року скасовано.

Про новому розгляді справи позивач позов підтримав та надав аналогічні пояснення.

Відповідач та представник відповідача проти задоволення позову заперечували. ОСОБА_2 зазначив, що дійсно ОСОБА_1 проживав з його матірю ОСОБА_3 разом з ним однією сімєю, піклувався про неї, але не бажає щоб його позбавили квартири.

ОСОБА_3 перед смертю не знаходилась у безпорадному стані. Черговість спадкування не підлягає зміні.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 29 липня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1 січня 2004 року по 19 листопада 2013 року.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобілю ЗАЗ Sens, 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1, зареєстрованого на імя ОСОБА_3 7 квітня 2009 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити та задовольнити позов в частині зміни черговості одержання права на спадщину та визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що ОСОБА_3 була хворою людиною. У звязку із захворюванням вона тяжко пересувалась, не могла робити домашню роботу, не виходила самостійно з квартири. Регулярно проходила стаціонарне лікування, витрачались значні кошти на медикаменти.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 19 листопада 2013 року померла ОСОБА_3

Після її смерті залишилася спадщина, яка скаладається з квартри №25 житлового АДРЕСА_3 у житловому будинку №203 по вул. Дружби Народів в м. Харкові, автомобіль ЗАЗ Sens.

Відповідно до вимог ст.ст. 1258; 1259; 1264 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно відповіді держнотконтори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулися ОСОБА_2 син померлої та ОСОБА_1 і з заявою про зміну черговості спадкування.

Судом встановлено факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_3 з ОСОБА_1 з 01 січня 2004 року по 19 листопада 2013 року та визнано право власності на 1/2 частину автомобіля за ОСОБА_1, оскільки автомобіль придбано за спільні кошти ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Рішення суду в цій частині не оскаржується і судовою колегією не переглядається.

Законодавцем визначено зміну черговості спадкування тільки за наявності певних обставин, а саме: якщо особа протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом ретельно перевірялися доводи позивача щодо необхідності зміни черговості спадкування і свого підтвердження вони не знайшли.

Надання ОСОБА_1 певної допомоги ОСОБА_3, у тому числі матеріальної; піклування одне одним і було підставою для встановлення факту проживання їх однєю сімєю.

Однак, даних, що ОСОБА_3С була у безпорадному стані позивачем не представлено.

Сам факт хвороби ОСОБА_3 та те,що вона є інвалідом ІІІ групи не свідчить про ці обставини.

Рішення ухвалено з дотримання вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 29 липня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: