ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/597/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Цибулюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення страхового відшкодування та збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення страхового відшкодування та збитків.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10.06.2008 року між ним та відповідачем укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № К380-143/08/СТ, відповідно до умов якого страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові страхове відшкодування за шкоду, заподіяну застрахованому транспортному засобу - автомобілю Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є позивач. Зазначений транспортний засіб під керуванням позивача зазнав механічних пошкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20.09.2010 року. На виконання умов договору страхування, позивач звертався до ВАТ НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши всі необхідні документи для отримання страхового відшкодування. 23.09.2010 року аварійним комісаром відповідача був проведений огляд автомобіля та складено протокол, в якому визначено, що автомобіль не підлягає відновлювальному ремонту та перелік вцілілих деталей. 25.20.2010 року відповідачем було складено авто товарознавче дослідження, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складала 170 267,31 грн. 25.06.2014 року платіжним дорученням від 24.06.2014 року позивачу було виплачено страхове відшкодування в сумі 10 210,05 грн. Вважає, що вказана сума є значно заниженою і нічим не обґрунтованою, у зв'язку з чим звернувся до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, та уточнивши, просив суд стягнути з відповідача 21 584,81 грн. страхового відшкодування, пеню в розмірі 20 907,55 грн., інфляційні витрати в сумі 9 026,98 грн., 3% річних в розмірі 3 831,26 грн., витрати на проведення судової експертизи в розмірі 1 845,00 грн. та судовий збір.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення. Разом з тим, направив на адресу суду заперечення на позовну заяву, в яких просив суд відмовити в задоволенні позову, пояснивши, що ВАТ НАСК «Оранта» належним чином та в повному обсязі виконало свої договірні зобов'язання, забезпечивши проведення огляду, оцінку збитків, дослідження оцінки пошкодженого транспортного засобу, та виплативши розраховане у встановленому порядку страхове відшкодування.

Представник третьої особи в судовому засіданні надав пояснення стосовно предмету спору, та просив суд прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.12.2014 року призначено по справі судову авто-товарознавчу експертизу. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.02.2015 року відновлено провадження у справі.

Вислухавши пояснення позивача та третьої особи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.06.2008 року між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № К380-143/08/СТ (Банківське КАСКО), відповідно до умов якого страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові страхове відшкодування за шкоду, заподіяну застрахованому транспортному засобу - автомобілю.

Додатком до вищезгаданого договору страхування визначено, що застрахованим майном є автомобіль Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Строк дії договору страхування вказаним додатком встановлено з 11.06.2008 року по 10.06.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 6 Закону України «Про страхування» передбачено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Отже, при настанні страхового випадку правовідносини між сторонами регулюються виключно умовами укладеного між ними договору страхування.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Судом встановлено, що 20.09.2010 року, під час дії договору страхування, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_2 на виконання умов договору страхування звернувся до ВАТ НАСК «Оранта» із заявою про страхову подію та виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За змістом ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

За умовами п. 5.1 договору страхування страхова сума - це грошова сума у межах якої страховик відповідно до умов цього договору зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається сторонами у додатках до цього договору. Відповідно до Додаткової угоди від 10.06.2008 року страхова сума за період з 11.06.2008 р. по 10.06.2015 року становить 76 779,50 грн.

Пунктом 12.4 договору страхування встановлено, що вартість відновлювального ремонту визначається на підставі висновків аварійного комісара страховика або спеціаліста узгодженої зі страховиком експертної організації, виконаних відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що 23.09.2010 року за участі ОСОБА_2 складено протокол (акт) огляду транспортного засобу. З протоколом позивач був ознайомлений, зауважень не мав.

25.10.2010 року було складено авто-товарознавче дослідження № НОМЕР_1 25.10-4, згідно з яким вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспорту Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складала 170 267,31 грн. і становить більше ніж 75% страхової суми, яка згідно Додаткової угоди становить 76 779,50 грн.

На виконання умов договору страхування, 15.12.2010 року затверджено протокол результатів аукціону № 3185, згідно з яким ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 60 000,00 грн.

Зазначене дослідження проведено у відповідності до п. 12.4 договору добровільного страхування й позивачем не оскаржено.

За клопотанням позивача судом було призначено по справі судову авто-товарознавчу експертизу. Разом з тим, висновок експерта № 16785/14-54 не може бути покладений в основу рішення, оскільки як вбачається з п.п.12.11.2 договору страхування дійсна вартість пошкодженого транспортного засобу визначається страховиком шляхом проведення маркетингового дослідження з визначення вартості такого транспортного засобу. Тобто, підписавши договір, сторони підтвердили свої права та обов'язки за ним, погодились зі всіма умовами договору. Таким тином, відповідач належним чином, вчасно і відповідно до умов договору забезпечив проведення оцінки транспортного засобу за результатами маркетингового дослідження (аукціону) та не мав до нього зауважень.

Крім того, згідно протоколу результатів аукціону № 3185 переможцем аукціону по цьому транспортному засобу визнаний ОСОБА_3, який зобов'язувався купити даний транспортний засіб за 60000,00 грн., на підтвердження чого надав розписку - зобов'язання від 15.12.2010 року. Позивач був ознайомлений з умовами проведення Інтернет-аукціону і був згоден на відчуження транспортного засобу Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 переможцю Інтернет-аукціону після виплати страхового відшкодування НАСК «Оранта» відповідно до умов договору, що свідчить про його згоду з визначеною вартістю транспортного засобу.

Пунктом 12.11 договору страхування встановлено, якщо страхова сума, встановлена цим договором для транспортного засобу, відповідає його дійсній вартості на момент укладення цього договору, а вартість відновлення (ремонту) цього пошкодженого транспортного засобу перевищує 75% страхової суми, то страховик має право провести розрахунок та виплату страхового відшкодування в межах страхової суми за одним із наступних, визначених страховиком варіантів.

Пунктом 12.11.2 договору страхування визначено, що страхове відшкодування, обчислюється як різниця між дійсною вартістю транспортного засобу до пошкодження (на дату настання страхового випадку) і дійсною вартістю пошкодженого в наслідок настання страхового випадку транспортного засобу, розміром безумовної франшизи та сумою інших відрахувань відповідно до умов цього договору. Дійсна вартість транспортного засобу до пошкодження (на дату настання страхового випадку) визначається на підставі висновків аварійного комісара страховика або спеціаліста узгодженої зі страховиком експертної організації, виконаних відповідно до методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.

Дійсна вартість пошкодженого транспортного засобу визначається страховиком шляхом проведення маркетингового дослідження з визначення вартості такого транспортного засобу. У цьому випадку страховик зобов`язаний забезпечити страхувальнику можливість реалізації пошкодженого транспортного засобу за визначеною в результаті проведення маркетингового дослідження ціною. Виплата страхового відшкодування здійснюється після надання страхувальником документів, що підтверджують факт відчуження пошкодженого транспортного засобу особі, яку визначив страховик. У разі ненадання страхувальником зазначених вище документів страховик має право здійснити виплату страхового відшкодування двома частинами:

1) перша - у розмірі 70% обчисленої суми страхового відшкодування сплачується у строки, встановлені п.11.4.1. Договору;

2) друга - у розмірі 30% обчисленої суми страхового відшкодування сплачується за умови надання страхувальником документів, що підтверджуєть факт відчуження пошкодженого транспортного засобу особі, яку визначив страхувальник.

Відповідно до п.п.12.6.3 п.12.6 договору страхування розмір страхового відшкодування за пошкоджений, знищений або втрачений застрахований транспортний засіб визначається за вирахуванням розміру франшизи, обумовленої договором.

Враховуючи, що відповідач виконав свої зобов'язання перед позивачем та вигодонабувачем відповідно до умов договору страхування, зокрема, відповідно до умов договору страхування виплатив першу частину страхового відшкодування у розмірі 70% обчислену як: (76779,50 грн. - 60 000,00грн.) x0,70 - 1535,59 = 10210,06 грн., яка була перерахована 24.06.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням № 000102 від 24.06.2014 року та не заперечується позивачем, а другу частину виплати у розмірі 30% обчисленої суми страхового відшкодування буде сплачено за умови надання документів, що підтверджуєть факт відчудження пошкодженого транспортного засобу особі переможцю інтернет-аукціону, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до приписів ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Водночас, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд, відмовляючи в задоволенні цивільного позову, також відмовляє позивачу у стягненні з відповідача на його користь суми сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення страхового відшкодування та збитків - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА