Справа № 392/1693/14-ц
Провадження № 2/392/6/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Березія Ю.А., при секретарі Жельман О.В., з участю представника позивача Ковбасюка Р.В., представника відповідача адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний науково-дослідний інститут «Анді» до ОСОБА_3, Селянського фермерського господарства «Іллічівське» про визнання договору оренди дійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Реєстраційна служба Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з цим позовом, вимагаючи визнати недійсним договір оренди землі від 31 липня 2013 року, який укладено між ОСОБА_3 і СФГ «Іллічівське», посилаючись на те, що 31 січня 2000 року між громадянкою ОСОБА_4 та дочірнім підприємством АТЗТ «НВСП» Фітон-МВ» «КСП Зоряне» укладено договір оренди землі терміном на 15 років земельної ділянки площею 12,76 га, яка належала їй на праві власності. Даний договір зареєстровано Мар'янівською сільською радою 4 лютого 2000 року за № 308. Після смерті громадянки ОСОБА_4 земельну ділянку успадкував ОСОБА_3, який 31.07.2013 року уклав новий договір оренди з СФГ «Іллічівське». Позивач вважає, що відповідачі порушили статтю 792 ЦК України, статтю 32 Закону України «Про оренду землі» та не врахували вимогу п. 8.2 Договору від 31 січня 2000 року і таким чином порушили права позивача.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на вищевикладені обставини.

Представник СФГ «Іллічівське» не визнав пред'явлений позов, посилаючись на те, що позивач жодним чином не довів протиправність укладеного договору від 24.07.2013 року.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 31 січня 2000 року між власником земельної ділянки ОСОБА_4 і дочірнім підприємством АТЗТ «НВСП «Фітон-МВ» «КСП Зоряне» укладено договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка площею 12,76 га, яка розташована на території Мар'янівської сільської ради і належала орендодавцеві на підставі державного акта КР МВ 1108, виданого 20 грудня 1999 року, що підтверджується копією договору (а.с. 4 - 6 ).

Пунктом 9.2 сторони передбачили, що договір оренди припиняється у разі смерті, засудження до позбавлення волі однієї із сторін, або відмови осіб, зазначених у статті 8 Закону України «Про оренду землі» від виконання укладеного договору.

Орендодавець ОСОБА_4 померла і спірну земельну ділянку успадкував відповідач ОСОБА_3, що визнають сторони.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, тому після смерті орендодавця ОСОБА_4 припинилась чинність договору оренди землі, який було укладено 31.01.2000 року.

24 липня 2013 року відповідач ОСОБА_3 уклав договір оренди землі з Селянським фермерським господарством «Іллічівське», предметом якого є земельна ділянка площею 12,76 га, кадастровий номер :02:002:0019, який зареєстровано 31 липня 2013 року реєстраційною службою Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 57-62).

Як вбачається з пояснень представника СФГ «Іллічівське» в судовому засіданні, від дня підписання договору з орендодавцем ОСОБА_3 і по теперішній час, спірна земельна ділянка перебуває у володінні господарства.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Судом достовірно встановлено, що у зв'язку зі смертю орендодавця ОСОБА_4 договір оренди землі від 31.01.2000 року припинив свою дію, а тому спадкоємець ОСОБА_3, який набув право власності на спірну земельну ділянку у встановленому порядку, мав право на свій розсуд 24 липня 2013 року укладати договір оренди землі з Селянським фермерським господарством «Іллічівське», який виконується сторонами по теперішній час.

Тому, суд не вбачає законних підстав для визнання недійсним договору оренди землі від 24 липня 2013 року.

Суд вважає помилковим посилання позивача на пункт 8.2 договору оренди землі від 31.01.2000 року, як на підставу задоволення позову в частині визнання недійсним договору оренди землі від 24.07.2013 року, а також посилання на статтю 792 ЦК України і статтю 32 Закону України «Про оренду землі».

Так, пунктом 8 договору оренди землі сторонами урегульовано підстави розірвання договору оренди землі сторонами орендодавця і орендаря, між тим пункт 9 договору передбачає обставини набрання та припинення чинності укладеного договору оренди землі.

Закон, на який посилається позивач, не регулює недійсність правочину.

Керуючись частиною 1 статті 215, частиною 1 статті 626, частиною 1 статті 627, статтею 629 ЦК України, статтями 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Товариству з обмеженою відповідальністю «Аграрний науково-дослідний інститут «Анді» відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_3, Селянського фермерського господарства «Іллічівське» про визнання недійсним і скасування державної реєстрації договору оренди землі від 24 липня 2013 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_3 і орендарем Селянським фермерським господарством «Іллічівське».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом 10 днів від дня отримання копії рішення.

Головуючий

суддя