Справа № 550/321/15-ц
Провадження № 2/550/145/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року Чутівський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Антонова А.А., секретаря Самойленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове справу за позовом публічного акціонерного товариства момерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі Банк) звернувся з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення, в якому просив: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № PLUWGK00000015 від 25.12.2006 р. в розмірі 51 830 грн. 47 коп., звернути стягнення на будинок загальною площею 97, 3 кв. м та житловою площею 62, 2 кв. м, розташованого за адресою Полтавська область, смт. Чутове, вул. Шевченка, 56, шляхом продажу предмету іпотеки на підставі договору іпотеки № PLUWGK00000015 від 25.12.2006 р. ПАТ КБ «ПриватБанк», з укладенням від імені банку договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в договорі іпотеки, а саме 76 000 грн., з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення банком всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, виселенням ОСОБА_1 та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у вищезазначеному будинку, та стягнути з відповідача судові витрати.

В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав і просив його задовольнити, а справу розглянути в відсутності представника Банку.

Відповідач надав суду заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутності, позов визнав повністю і не заперечував проти його задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та враховуючі визнання відповідачем позову, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Як встановлено судом, 25.12.2006 р. між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір № PLUWGK00000015, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 67 650 грн. на купівлю житлового будинку та сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14, 04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.12.2016 р.

Згідно п. 1.3 кредитного договору забезпеченням виконання позичальником за даним договором виступає договір іпотеки (житловий будинок з господарськими спорудам, розташований за адресою Полтавська область, смт. Чутове, вул. Шевченка, 56), а також всі інші види застави, іпотеки, поруки тощо.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 25.12.2006 р. між Банком та відповідачем був укладений договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, що знаходяться за адресою Полтавська область, смт. Чутове, вул. Шевченка, 56, та складається в цілому з: житлового будинку загальною площею 97, 3 кв. м., жилою площею 62, 2 кв. м., літ А-І, гаражу літ. Б, сараїв літ. В, Г, Д, погребу літ. в, огорожі № 1, 2, замощення № 3, що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2006 р. Сторони визнали, що вартість предмету іпотеки складає 76 000 грн.

14.03.2015 р. ОСОБА_1 була направлена письмова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором від 03.03.2015 р.

ОСОБА_1 порушив зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим його заборгованість перед Банком станом на час звернення з позовом до суду 18.04.2015 р. становила 51 830 грн. 47 коп., яка складалась з 34 316 грн. 22 коп. заборгованості за кредитом, 12 543 грн. 03 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1 337 грн. 60 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом та 3 633 грн. 62 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором.

29.05.2015 р. ОСОБА_1 відповідно до заявки про переказ готівки #ICZKF052908IBX сплатив Банку 33 450 гр. в погашення готівки, чим частково погасив заборгованість за кредитом і яка станом на 07.07.2015 р. становить 18 380 грн. 47 коп. заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 548 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 546 ЦК України, передбачена можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а згідно із п.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленому цим Законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 589, 590 ЦК України, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави.

Частиною 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» визначено, що ціна продажу встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

У відповідності до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Положенням ст. 109 ЖК УРСР встановлено ідентичний порядок щодо звільнення заставного майна після прийняття рішення судом, а саме: «звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду».

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, так як ОСОБА_1 порушив виконання основного зобов'язання, через що Банк вправі задовольнити вимоги за основним зобов'язанням на суму заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, що знаходяться за адресою Полтавська область, смт. Чутове, вул. Шевченка, 56, що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2006 р., зазначаючи, що сума заборгованості складає 18 380 грн. 47 коп., та виселенням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з будинку, який розташований за адресою Полтавська область, смт. Чутове, вул. Шевченка, 56.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 174, 212-213, 215 ЦПК України, ст.ст. 526, 536, 546, 548, 549, 589, 590, 591, 610, 611, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 1, 7, 33, 35, 38, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК УРСР, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № PLUWGK00000015 від 25.12.2006 р., укладеного між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1, в розмірі 18 380 грн. 47 коп. звернути стягнення на житловий будинок, що знаходиться за адресою Полтавська область, смт. Чутове, вул. Шевченка, 56, загальною площею 97, 3 кв. м. та жилою площею 62, 2 кв. м., що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2006 р. шляхом продажу предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № PLUWGK00000015 від 25.12.2006 р.) публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги,50, ) з укладенням від імені публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в договорі іпотеки № PLUWGK00000015 від 25.12.2006 р. 76 000 грн., з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованих за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, з будинку за адресою Полтавська область, смт. Чутове, вул. Шевченка, 56.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 883 грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий