Справа № 159/2041/15-ц
Провадження № 2/159/678/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 12 травня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Окостень І.В.,

при секретарі Гусар Т.М.,

з участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль "Mersedes benc ML 350", номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1. Вимоги обґрунтовано тим, що 23 червня 2011 року між ним та відповідачем укладено попередній договір купівлі-продажу даного автомобіля, передано гроші, а підписання самого договору купівлі-продажу відкладено з причини відрядження відповідача за кордон. У той же день представник відповідача за довіреністю видав йому нотаріально посвідчену довіреність на право розпорядження автомобілем та передав автомобіль, який і перебуває у його користуванні на даний час. Через відсутність зв'язку з відповідачем договір купівлі-продажу автомобіля так і не було укладено. Просив захистити його права та визнати за ним право власності на автомобіль.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов у повному обсязі, просили його задовольнити. Пояснили, що фактично сторони дійшли згоди за всіма умовами договору купівлі-продажу автомобіля, але відповідач відмовляється укладати такий договір. Автомобіль знаходиться у позивача, на даний час технічний паспорт на автомобіль втрачено.

Відповідач та його представник позов визнали повністю, просили його задовольнити. Пояснили, що фактично відповідач через представника продав автомобіль позивачу та отримав гроші.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд відмовив у задоволенні позову з таких підстав.

Визнання відповідачем позову суперечить закону і не може бути прийняте судом.

Так, статтею 392 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України передбачено право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом цієї норми цивільне право підлягає захисту в разі, коли особа є власником майна і не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з існуванням сумнівів або претензій щодо спірного майна з боку третіх осіб.

Встановлено, що згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 19 жовтня 2010 року автомобіль "Mersedes benc ML 350", номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1, належить відповідачу ОСОБА_3

02 травня 2011 року відповідач ОСОБА_3 видав на ім'я ОСОБА_5 нотаріально посвідчену довіреність строком на три роки на право розпорядження належним йому автомобілем "Mersedes benc ML 350", номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1, з правом передачі повноважень третім особам.

ОСОБА_5 23 червня 2011 року в порядку передоручення видав на ім'я позивача ОСОБА_1 та двох інших осіб нотаріально посвідчену довіреність на право розпорядження цим автомобілем та цього ж дня склав письмову розписку про те, що отримав від ОСОБА_1 48000 доларів США за продаж даного автомобіля.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 23 червня 2011 року між ним та відповідачем через представника за дорученням укладено попередній договір купівлі-продажу автомобіля. Проте, такі доводи безпідставні.

Так, відповідно до ст. 238, ст. 244 ЦК України на підставі довіреності здійснюється представництво. Довіреність є письмовим документом, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами і не є договором чи правовим оформленням переходу права власності. Тому, на підставі довіреності в порядку передоручення від 23 червня 2011 року у позивача виникло лише право на розпорядження автомобілем від імені відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Наведене вказує на те, що засвідчений розпискою факт передачі грошей за автомобіль та нотаріальна довіреність на право розпорядження автомобілем не є попереднім договором купівлі-продажу автомобіля.

Відповідно до ч. 1 ст. 328, ч. 4 ст. 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Згідно зі ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" реєстрація транспортних засобів здійснюється органами ДАІ, а порядок установлюється Кабінетом Міністрів України. Зокрема, набуття права власності на автомобіль встановлено Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (надалі - Порядок).

Відповідно до пунктів 7, 8 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Правомірність придбання транспортного засобу підтверджується, зокрема довідкою-рахунком, виданою за формою, договором та іншими посвідченнями в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Факт придбання автомобіля на підставі зазначеного правочину повинен бути належним чином зареєстрований в підрозділах ДАІ з обов'язковим пред'явленням свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділах ДАІ.

Тобто, придбання автомобіля підлягає обов'язковій державній реєстрації в підрозділах ДАІ.

Як слідує з пояснень сторін, автомобіль "Mersedes benc ML 350", номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1, не був знятий з обліку в органах ДАІ та залишився зареєстрованим за відповідачем ОСОБА_6 Докази протилежного суду не надані.

Встановлені обставини вказують на те, що між сторонами не було укладено ні попередній договір, ні сам договір купівлі-продажу автомобіля, який би відповідав формі, встановленій для таких договорів. Тобто, позивач не набув у встановленому законом порядку право власності на вказаний автомобіль.

Оскільки позивач не є власником автомобіля, то обраний ним спосіб захисту порушеного права шляхом визнання права власності не відповідає вимогам закону.

На підставі ст. ст. 15, 238, 244, 328, 334, 635 ЦК України, ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:І. В. Окостень