Провадження № 2/201/3402/2015
УХВАЛА

28 серпня 2015 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ходаківський М.П., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа №201/13103/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить: ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, буд. 61. кім. 10), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2, Донецька область, м. Макіївка, вул. Леніна, буд. 73), а також на автомобіль ВАЗ 21104, державний номер НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_4

Ознайомившись з клопотанням, розглянувши матеріали справи, вважаю за необхідне у забезпеченні позову відмовити.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

В матеріалах справи відсутні документальні підтвердження належності ОСОБА_4 автомобіля ВАЗ 21104, державний номер НОМЕР_3. Окрім цього, майно, на яке позивач просить накласти арешт в межах забезпечення позову не конкретизовано, його належність відповідачам нічим не підтверджено.

Враховуючи вищезазначені положення ст. 151, 152 ЦПК України, відповідні розяснення постанови Пленуму Верховного Суду України, те, що майно, на яке позивач просить накласти арешт, має бути конкретизовано, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання про застосування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 у цивільній справі №201/13103/15-ц відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 152, 208- 210, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя М.П.Ходаківський