Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/391/15-ц
Провадження № 2/376/181/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2015 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Машкіної В.В.,

при секретарі Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Сквира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Проте, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутність.

Представник відповідачки в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Проте, надав суду заяву, в якій позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що суд повинен вияснити наявність потреби в матеріальній допомозі позивача та майновий стан відповідачки. При цьому повідомляє, що відповідачка не спроможна надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки не працює, немає постійного доходу, власності корпоративних прав, нерухомого і рухомого майна і такого, з якого отримують доходи, зокрема орендні платежі, грошові та натуральні доходи з присадибних і земельних ділянок, земельних та майнових паїв тощо.

Крім того, просить суд врахувати те, що 26 грудня 2013 року між позивачем та відповідачкою був укладений договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обовязків, про який не згадує позивач і який діє на момент розгляду справи. Доказів невиконання зобовязань відповідачем по вказаному договору позивач не надає. Вважає, що якщо батьки проживають окремо, то той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій формі (або) натуральній формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд встановив, що сторони по справі перебували в шлюбі, зареєстрованому 09.03.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Сквирського районного управління юстиції Київської області за актовим записом №25.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 21.11.2013 року.

Згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 02.04.2014 року, визначено місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідачка по справі матеріальну допомогу на утримання дитини надає частково.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей і при ухиленні батьків від цього обовязку, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку.

Статтею 183 СК України передбачено, що суд визначає частку заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дітей.

Суд вважає за необхідне, враховуючи бажання позивача, обставини справи, той факт, що відповідачка не працює, визначити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у виді 1/4 частини всіх видів заробітку відповідачки, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Прохання представника відповідачки щодо врахування судом потреби позивача в наданні відповідачкою йому матеріальної допомоги, її неспроможності надавати таку допомогу, а також відсутність у неї постійного доходу, власності корпоративних прав, нерухомого і рухомого майна і такого, з якого отримують доходи, зокрема орендні платежі, грошові та натуральні доходи з присадибних і земельних ділянок, земельних та майнових паїв тощо, тобто врахувати її майновий стан, суд вважає безпідставними.

Так, стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Питання утримання неповнолітньої дитини закон не повязує з можливістю чи неможливістю батьків надання такого утримання. І закон допускає лише один виняток із цього правила, передбачений статтею 188 СК України, що батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і повністю забезпечує її потреби. Отже, йде мова про дохід дитини, а не її батька з яким вона проживає.

Твердження представника відповідачки щодо добровільної сплати аліментів шляхом перерахування коштів на рахунок дитини не може бути взятий судом до уваги, оскільки перерахування мають не постійний характер, крім того, батько дитини позбавлений можливості використовувати дані кошти на утримання дитини, оскільки він немає до них доступу: рахунок відкритий на імя дитини.

Таким чином позов підлягає до задоволення.

Крім того, договір від 26 грудня 2013 року, укладений між позивачем та відповідачкою, на який представник відповідачки посилається, стосується здійснення батьківських прав та виконання обовязків щодо виховання дитини, місця проживання та спілкування з батьками. В цьому договорі відсутні питання щодо утримання дитини. А тому суд при стягненні аліментів не може брати його до уваги.

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні.

Судові витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідачку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 62, 81, 88, 174, 209, 212, 214-215, 367 ЦПК України,

ст.ст.180-183,188 СК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки та зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідачки, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи з 20.02.2015 року.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя