Справа № 383/345/15-ц
Номер провадження 2/383/165/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Бевз О.Ю.,

при секретарі - Оверченко Л.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець в залі судових засідань Бобринецького районного суду цивільну справу №383/345/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, посвідчений 28.06.2014 року, Павлогірківською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області. В обгрунтування позову пояснила, що 28.04.2014 року ОСОБА_5 заповів ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності ділянку площею 9,14 га. Після смерті ОСОБА_5 позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини де дізналася що останній заповів ту ж саму земельну ділянку ОСОБА_3 Позивачка вважає, що вказаний заповіт, було посвідчено з порушенням норм діючого законодавства, оскільки на момент складання заповіту спадкодавець ОСОБА_5 був у безпорадному стані, мав неадекватну поведінку, приймав сильні ліки, а тому вважає даний заповіт недійсним.

В судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові та попросили задовольнити позов повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 заперечив проти задоволення позову, пояснивши, що заповіт складений ОСОБА_6 відповідно до норм діючого законодавства і підписаний особисто ОСОБА_6, який був повністю адекватний та виразив своє волевиявлення, склавши заповіт на свою співмешканку.

Свідок ОСОБА_7, по суті справи пояснила, що працює секретарем Павлогірківської сільської ради Бобринецького району, і посвідчувала заповіт складений ОСОБА_5. На укладення заповіту її запросила ОСОБА_3 з якою ОСОБА_5 проживав в цивільному шлюбі біля 5-ти років. Дане посвідчення відбувалось у нього вдома, так як він лежав на ліжку,бо не міг пересуватись самостійно, мова його була протяжна, при укладені заповіту були присутні свідки. ОСОБА_5 хворів, але дії свої усвідомлював. З позивачкою ОСОБА_1 у ОСОБА_5 стосунки були добрі, похованням займалась ОСОБА_1, в лікарню його возила також ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_8 по суті справи пояснив, що він працює завідуючим інфекційного відділення Бобринецької ЦРЛ. Близько року тому ОСОБА_5 поступив в інфекційне відділення з діагнозом порушення психіки внаслідок вживання алкоголю, гепатит, поводив себе неадекватно, не міг себе обходити, самостійно не рухався. Було викликано лікаря психіатра нарколога, який поставив дігноз дементний синдром, а саме "слабоуміє".

Свідок ОСОБА_9 по суті справи пояснив, що його 30.04.2014 року його викликали в інфекційне відділення, хворий ОСОБА_5 був у тяжкому стані, змішана паталогія, дементний синдром, а саме недоумство внаслідок вживання алкоголю, він не міг відповідати за свої дії. У ОСОБА_5 були незворотні зміни головного мозку, не міг керувати своїми діями, він лежав на кроваті, сісти не міг, лише рухав руками, був неадекватний, дана хвороба виникає поступово.

Свідок ОСОБА_10 по суті справи пояснила, що її запросила сільський голова для засвідчення заповіту ОСОБА_5 у домоволодінні ОСОБА_3 ОСОБА_5 був при здоровому глузді, говорив про заповіт, відбувалось це до обіду, він був дома, не міг ходити, але усвідомлював свої дії і сам попросив складати заповіт на ОСОБА_3

Вислухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю, враховуючи наступне

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до заповіту посвідченого 28.04.2014 року, приватним нотаріусом Трошиною С.А., ОСОБА_5 заповів усе своє майно, яке на день смерті буде йому належати, у чому б воно не полягало і де б воно не знаходилось ОСОБА_1.

Відповідно до заповіту посвідченого 10 червня 2014 року, Павлогірківською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, ОСОБА_5, заповів своє майно ОСОБА_3

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.08.2014 року, виданого виконкомом Павлогірківської сільської ради Бобинецького району Кіровоградської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на земельну ділянку серії НОМЕР_2, розміром 9,14 гектарів, яка знаходиться на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровградської області.

Позивач по справі, ОСОБА_1 зазначає, що вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але дізналась, що існує інший заповіт, датований 28.06.2014 року заповів своє майно ОСОБА_3

Згідно довідки, виданої виконкомом Павлогірківської сільської ради Бобринецького району №188, від 04.08.2014 року, ОСОБА_1 за власний рахунок здійснювала похорони ОСОБА_5

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №363 від 17.07.2015 року, вбачається, що ОСОБА_5 на момент укладення заповіту 10.06.2014 року страждав на психічні розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю з дементним синдромом (алкогольним недоумством), яке позбавляло його усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. Вказана патологія має хронічний прогредієнтний, прогресуючий тип перебігу.

Відповідно до ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент коли вона не усвідомлювала значення своїх дій тай (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Згідно ч.2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи, суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до п. 18 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складення заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Виходячи із обгрунтування позову, позивачка просила визнати заповіт недійсним, так як ОСОБА_5 на момент складання заповіту мав неадекватну поведінку, перебував під діями сильних ліків.

За клопотанням представника позивача, судом було призначено судово-медичну експертизу, і як вбачається із висновку експерта, ОСОБА_5 на момент укладення заповіту 10.06.2014 року страждав на психічні розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю з дементним синдромом (алкогольним недоумством), яке позбавляло його усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. Вказана патологія має хронічний прогредієнтний, прогресуючий тип перебігу.

Суд, не приймає до уваги твердження позивача про те, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, з причин, що на час складання заповіту мав неадекватну поведінку, зловживав спиртними напоями, так як жодними доказами наданими до справи цей факт не підтверджено, а тому вважати, що воля заповідача не відповідала дійсності, не має жодних підстав.

Згідно ч.1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та ( або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11. 2009 року, правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд, відповідно до статті 145 ЦПК України, зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК.

Як було встановлено в судовому засіданні спадкодавець ОСОБА_5 дійсно підписав заповіт, який був посвідчений Павлогірківською сільською радою, в особі її секретаря ОСОБА_13., про справжність даного посвідчення не заперечив і свідок ОСОБА_10 В той же час свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що у ОСОБА_5 була змішана патологія, дементний синдром, а саме недоумство внаслідок вживання алкоголю, він не міг відповідати за свої дії, даний діагноз був встановлений 07.05.2014 року, і у ОСОБА_5 були незворотні зміни головного мозку, не міг керувати своїми діями. Дані покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_12 були підтверджені висновком судової посмертної медичної експертизи.

На підставі викладеного, даючи правову оцінку вимогам позивача щодо визнання недійсним правочину, суд приходить до висновку що спадкодавець ОСОБА_5 не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними , що є підставою для визнання заповіту недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 145, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 202, 203, 215, 1216, 1217, 1233-1236, 1248, 1257 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, посвідчений 28.06.2014 року, Павлогірківською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Кіровоградської області, через Бобринецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Ю. Бевз