Справа №490/1140/15-ц 26.08.2015 26.08.2015 26.08.2015
Провадження №22-ц/784/2109/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження номер 22-ц/784/2109/15 Головуючий у 1-й інстанції - Гуденко О.А.
Категорія - 27 Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Свіщуком О.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва

від 13 травня 2015 року

за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк або ПАТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2015 року Банк пред'явив до суду зазначений позов, який обґрунтував наступним.

29 грудня 2005 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №NKIWAK0001002A, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати відповідачу кредит в вигляді непоновлювальної кредитної лінії в сумі 60 750 грн.: для придбання автомобіля в сумі 40 500 грн. і на оплату страхових платежів в сумі 20 250 грн. з оплатою 15% річних на суму залишку заборгованості по кредиту та щомісячної комісії в розмірі 0,30 % від суми 40 500 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 12 січня 2015 року утворилася загальна заборгованість за кредитним договором у сумі 107 098 грн.82 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 19 224 грн.05 коп., заборгованості за відсотками у сумі 25 638 грн.93 коп., заборгованості зі сплати комісії у сумі 3 523 грн.50 коп. та пені в сумі 58 692 грн.34 коп.

Оскільки відповідач порушив умови договору щодо своєчасної сплати кредиту, позивач просив стягнути з нього кредитну заборгованість і судові витрати.

Заочним рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 13 травня 2015 року позовну заяву Банку задоволено частково. З ОСОБА_2 на користь Банку стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 63 406 грн.48 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 19 244 грн.05 коп., заборгованості за відсотками у сумі 25 638 грн.93 коп., заборгованості зі сплати комісії у сумі 3 523 грн.50 коп. та пені в сумі 15 000 грн. Крім того, з відповідача на користь Банку стягнуто судовий збір в сумі 634 грн.06 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням, Банк подав на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду в частині зменшення розміру пені змінити та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши його позовні вимоги у повному обсязі.

Свої доводи обґрунтовував відсутністю обставин, які мають істотне значення, необхідних для зменшення розміру пені.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги Банку про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що вони є обґрунтованими та доведеними належними доказами. Разом з тим, суд вважав, що є підстави для зменшення розміру пені до 15 000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності підстав для задоволення позову. Однак, вважає, що висновок суду щодо зменшення пені до вказаного розміру не у повній мірі є правильним.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

Стаття 549 ЦК України регламентує, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Ст.ст.526, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 грудня 2005 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №NKIWAK0001002А, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито непоновлювальну кредитну лінію в сумі 60 750 грн.: для придбання автомобіля в сумі 40 500 грн. і на оплату страхових платежів в сумі 20 250 грн. з оплатою 15% річних на суму залишку заборгованості по кредиту та щомісячної комісії в розмірі 0,30 % від суми 40 500 грн. (а.с.7-8).

У пункті 4.1. договору сторони передбачили, що в разі порушення відповідачем умов щодо сплати відсотків за користування кредитом та комісії Банк має право на нарахування пені в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн., за кожен день прострочки.

Відповідно до меморіального ордеру №1 від 30 грудня 2005 року Банк свої зобов'язання за договором виконав, перерахувавши 40 500 грн. на розрахунковий рахунок автомобільної компанії (а.с.9).

Проте, відповідач своїх зобов'язань щодо погашення кредитної заборгованості належним чином не виконував.

Згідно з розрахунком Банку станом на 12 січня 2015 р. ОСОБА_2 має заборгованість за кредитом у сумі 19 244 грн.05 коп., заборгованість за відсотками у сумі 25 638 грн.93 коп., заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом у сумі 3 523 грн.50 коп. та заборгованість з пені в сумі 58 692 грн.34 коп. (а.с.4-6).

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення розміру пені є правильним, оскільки він значно перевищує розмір нанесених Банку збитків.

Однак, на думку колегії суддів стягувана судом сума є заниженою.

Виходячи з розміру збитків та методики нарахування пені її розмір у даному випадку може бути зменшений до 25 000 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення районного суду на підставі п.п.3.4 ч.1 ст.309 ЦПК України в частині стягнення пені та визначення загальної суми заборгованості за кредитним договором підлягає зміні.

Оскільки рішення районного суду частково змінено, то відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України зміні підлягає і розподіл судових витрат.

Так як вимоги позивача були задоволені на 69%, то і розподіл судових витрат повинен відповідати цьому. З урахуванням викладеного з відповідача на користь позивача за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції підлягає стягненню 823 грн.02 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції колегією не переглядалося, оскільки не оскаржувалося.

Керуючись ст.ст.303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 13 травня 2015 року в частині стягнення пені, визначення загальної суми заборгованості за кредитним договором та розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість з пені за кредитним договором №NKIWAK0001002A від 29 грудня 2005 року станом на 12 січня 2015 року у сумі 25 000 грн.

Визначити загальну заборгованість за кредитним договором №NKIWAK0001002A від 29 грудня 2005 року станом на 12 січня 2015 року у сумі 73 406 грн.48 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у сумі 823 грн.02 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: