У х в а л а

іменем україни

6 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Гримич М.К.,Мартинюка В.І.,
Колодійчука В.М.,Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_6, заінтересована особа: Друга Синельниківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту родинних відносин, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з батьком ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 через необхідність оформити право на спадщину. Недоведеність родинних відносин заявник обґрунтовує тим, що у його свідоцтві про народження в графі «батько» вказано лише ім'я «ОСОБА_9» без зазначення прізвища та по батькові, оскільки на момент народження заявника його батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі. Крім цього, 12 березня 2013 року заявник звертався до відділу РАЦС, однак йому було повідомлено про відсутність інформації про його батька.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2013 року заяву задоволено.

Встановлено факт родинних відносин та визнано, що ОСОБА_6, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідним сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні заяви.

Не погодившись з рішенням апеляційного суду, ОСОБА_6 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3. У його свідоцтві про народження в графі «батько» вказано лише ім'я «ОСОБА_9» без зазначення прізвища та по батькові (а.с. 4).

5 жовтня 1980 року ОСОБА_9 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб (а.с. 5).

Вважаючи, що ОСОБА_9 є батьком ОСОБА_6, позивач звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин у зв'язку з необхідністю оформити право на спадщину.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив із того, що у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 є сином ОСОБА_9

Апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення про відмову в задоволенні заяви, так як вважав, що суд першої інстанції не звернув уваги, що у матеріалах справи відсутні дані про смерть ОСОБА_9, не встановив осіб, на чиї права та обов'язки може вплинути ухвалене рішення та не залучив їх до участі у справі.

Однак із такими висновками повністю погодитися не можна, оскільки вони суперечать закону та не ґрунтуються на доказах, наявних у матеріалах справи.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (частина 1 статті 1261 ЦК України).

Звертаючись до суду, заявник зазначав, що встановлення факту родинних відносин необхідно йому для оформлення права на спадщину після померлого ОСОБА_9

Проте судом першої інстанції не встановлено, чи звертався ОСОБА_6 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не встановлено коло спадкоємців та не з'ясовано, чи вплине на їх права та обов'язки рішення суду про встановлення факту родинних відносин. Зокрема, не встановлено, чи є спадкоємцем ОСОБА_9 його дружина.

Також суд не звернув уваги на те, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних юридичних фактів, то особа може звернутися до з суду із заявою про встановлення цих фактів, яка розглядається за правилами окремого провадження лише в разі відсутності спору.

Разом із тим, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини 6 статті 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Суд касаційної інстанції вважає за доцільне вийти за межі касаційної скарги і переглянути рішення суду першої інстанції, оскільки саме суд першої інстанції порушив норми процесуального права.

При цьому суд касаційної інстанції також враховує, що апеляційний суд в силу своїх повноважень, передбачених положеннями ЦПК України, позбавлений можливості передавати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2013 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:М.К. Гримич
В.М. Колодійчук
В.І. Мартинюк
О.В. Ступак