Ухвала

Іменем України

06 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 27 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з метою придбання житлового будинку АДРЕСА_1 20 грудня 2013 року передала ОСОБА_3 завдаток у розмірі 13 300 грн., що еквівалентно 1 600 доларів США, про що остання написала розписку. Проте 30 березня 2014 року відповідачка уклала договір купівлі-продажу зазначеного будинку з іншою особою. Враховуючи викладене та з урахуванням уточнень позовних вимог, позивачка просила стягнути з відповідача 24 097 грн. 27 коп. безпідставно отриманих грошових коштів.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 27 січня 2015 року рішення районного суду скасовано. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 13 300 грн. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судове рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Скасовуючи рішення районного суду та частково задовольняючи позов, апеляційний суд правильно застосувавши положення ст. 570 ЦК України, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до обґрунтованого висновку, що оскільки між сторонами договір купівлі-продажу житлового будинку укладено не було, хоча на підтвердження наміру його укладення відповідно до розписки відповідачу було передано грошові кошти, останні підлягають поверненню як аванс.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 13 лютого 2013 року № 6-176цс12, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова