Справа № 161/2366/15-ц Провадження № 22-ц/773/647/15 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С.С.
Категорія: 53 Доповідач: Грушицький А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів: Свистун О.В., Федонюк С.Ю.,

при секретарі Лимарю Р.С.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Хохлова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про визнання незаконними та скасування пунктів наказу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

17 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про визнання незаконними та скасування пунктів наказу. Позов мотивував тим, що з 1 червня 2010 року по 16 червня 2014 року працював на посаді начальника метрологічного центру ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації». Наказом № 54-к від 17 червня 2014 року його було звільнено з роботи у зв'язку з скороченням посади.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 18 грудня 2014 року, ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника метрологічного центру ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації».

Наказом № 1-к від 5 січня 2015 року «Про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника метрологічного центру, пропонування ОСОБА_1 іншої роботи та попередження ОСОБА_1 про припинення з ним трудового договору в разі відмови від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці» позивач був поновлений на посаді начальника метрологічного центру ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації». В пунктах 3, 4, 5, 6 вищевказаного наказу відповідачем зазначено про зміни в організації виробництва і праці ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» та запропоновано ОСОБА_1 іншу роботу на вакантних станом на 29 грудня 2014 року посадах, зобов'язано визначитись із запропонованою роботою та включно до 6 березня 2015 року письмово повідомити генерального директора про вибрану посаду, на якій позивач має бажання продовжити свою роботу, попереджено про подальше припинення трудового договору з 6 березня 2015 року у разі відсутності письмової відповіді про вибрану посаду до 6 березня 2015 року, що буде розцінюватись як відмова від продовження роботи в нових умовах праці, зазначено про повідомлення Луцького міського центру зайнятості про припинення укладеного з ОСОБА_1 трудового договору на посаді начальника метрологічного центру ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації».

Позивач зазначив, що відповідач вирішив не змінити істотні умови праці, а повторно скоротити посаду начальника метрологічного центру.

Не погоджуючись із пунктами 3, 4, 5, 6 наказу просив суд визнати незаконними та скасувати вищезазначені пункти наказу ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» № 1-к від 5 січня 2015 року «Про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника метрологічного центру, пропонування ОСОБА_1 іншої роботи та попередження ОСОБА_1 про припинення з ним трудового договору в разі відмови від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці».

Заочним рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2 березня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про визнання незаконними та скасування пунктів наказу відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2 березня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених.

Представник відповідача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що пункти 3, 4, 5, 6 наказу № 1-к від 5 січня 2015 року носять гарантійний характер забезпечення права на працю у зв'язку з майбутнім вивільненням працівника у відповідності зі ст. 49-2 КЗпП України, а тому попередження працівника про майбутнє вивільнення не можна трактувати як порушення з боку відповідача трудових прав працівника.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді начальника метрологічного центру ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації». Наказом № 54-к від 17 червня 2014 року позивача звільнено з роботи у зв'язку з скороченням посади.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 18 грудня 2014 року, ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника метрологічного центру ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (а.с. 5-9).

Наказом № 1-к від 5 січня 2015 року «Про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника метрологічного центру, пропонування ОСОБА_1 іншої роботи та попередження ОСОБА_1 про припинення з ним трудового договору в разі відмови від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці» позивача поновлено на посаді начальника метрологічного центру поза штатом, зобов'язано головного бухгалтера нарахувати і виплатити ОСОБА_1 26376,96 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди та здійснювати з моменту виходу на роботу ОСОБА_1 за фактично відпрацьований час подальшу щомісячну оплату заробітної плати в сумі 5500 грн. згідно штатного розпису, що діяв до 16 червня 2014 року.

Згідно пунктів 3, 4, 5, 6 вищевказаного наказу у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» ОСОБА_1 запропоновано роботу на інших вакантних станом на 29 грудня 2014 року посадах, зобов'язано ОСОБА_1 визначитись із запропонованою роботою включно до 6 березня 2015 року та письмово повідомити генерального директора ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про вибрану посаду на якій він має бажання продовжити свою роботу в ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», попереджено про подальше припинення трудового договору з 6 березня 2015 року в разі відсутності письмової відповіді про вибрану посаду до 6 березня 2015 року, зазначено про повідомлення Луцького міського центру зайнятості про припинення укладеного з ОСОБА_1 трудового договору на посаді начальника метрологічного центру ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (а.с. 10, 11).

В заяві від 5 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 повідомив відповідача про те, що згідний продовжувати роботу на ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на посаді спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції з посадовим окладом 4000 грн. на місяць (а.с. 43).

Згідно наказу № 7-к від 6 березня 2015 року «Про припинення трудового договору з ОСОБА_1.» припинено трудовий договір з ОСОБА_1 - начальником метрологічного центру ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» з 6 березня 2015 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із зміною істотних умов праці та неможливістю продовження подальшої роботи на вибраній посаді спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції в зв'язку з відсутністю вищої юридичної освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста, як того вимагає п. 5.1 посадової інструкції спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (а.с. 44).

Відповідно до ст. 43 Конституції України громадянам гарантується право на працю.

Згідно ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. У зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, скорочення посади начальника метрологічного центру ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» відбулося у червні 2014 року, позивач поновлений на роботі поза штатом у січні 2015 року і з цього часу будь-яких змін в організації виробництва і праці на підприємстві щодо позивача не проводилося.

За таких обставин включенням до наказу про поновлення позивача на роботів пунктів 3, 4, 5, 6 на підставі проведення змін в організації виробництва і праці порушено трудові права позивача, зокрема гарантоване Конституцією України право на працю.

Висновок суду першої інстанції про гарантійний характер пунктів 3, 4, 5, 6 наказу № 1-к від 5 березня 2015 року є помилковим, оскільки зміна істотних умов праці згідно ч. 3 ст. 32 КЗпП України передбачає можливість продовження трудових відносин із працівником на займаній ним посаді та не є тотожною за змістом із звільненням у зв'язку із скороченням посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Врахувавши встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні даного спору суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального права, а тому відповідно до вимог п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2 березня 2015 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до державного підприємства «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про визнання незаконними та скасування пунктів наказу задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати пункти 3, 4, 5, 6 наказу державного підприємства «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» № 1-к від 5 січня 2015 року «Про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника метрологічного центру, пропонування ОСОБА_1 іншої роботи та попередження ОСОБА_1 про припинення з ним трудового договору в разі відмови від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці».

Стягнути з державного підприємства «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді