Єдиний унікальний номер 225/226/15-ц Номер провадження 22-ц/775/168/2015
Головуючий у 1 інстанції - Пискунов В.І. Доповідач - Біляєва О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Біляєвої О.М.,

суддів Папоян В.В., Тимченко О.О.,

при секретарі Журавльові О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 20 травня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, Донецької обласної державної адміністрації, виконавчого комітету Донецької міської ради, комунального підприємства «Донецькфлора» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 20 травня 2015 року позов задоволено частково:

Стягнути з комунального підприємства «Донецькфлора» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату 9519 грн. 89 коп., компенсацію втрати частини заробітку у зв'язку з порушенням строків виплати 189 грн. 98 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку 18354 грн. 25 коп.

У задоволенні позовних вимог до Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, Донецької обласної державної адміністрації, виконавчого комітету Донецької міської ради відмовлено.

ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням в частині відмови у задоволенні вимог, подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування рішення в оскарженій частині та ухвалення нового рішення про задоволення позову до Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, Донецької обласної державної адміністрації, виконавчого комітету Донецької міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначає, що суд не врахував факти бездіяльності органів державної влади, які несуть відповідальність щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам державних та комунальних підприємств, звільнених з роботи.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явились; про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. ОСОБА_1 та Донецька обласна державна адміністрація просили розглядати справу за їх відсутності.

Згідно зі статтею 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відхиляє апеляційну скаргу з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 з 01 липня 2013 року по 17 листопада 2014 року знаходився у трудових відносинах з комунальним підприємством «Донецькфлора», працював юрисконсультом. У день звільнення позивача підприємство не провело з працівником повний розрахунок, що є підставою для стягнення сум відповідно до вимог ст.ст. 116, 117 КЗпП України.

Відмовляючи в задоволенні вимог до Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, Донецької обласної державної адміністрації, виконавчого комітету Донецької міської ради, суд виходив з того, що відповідачі не несуть відповідальність за несвоєчасний розрахунок при звільненні працівника.

Висновок суду про відмову в решті позовних вимог відповідає обставинам справи та зроблений з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч. 1 ст. 117 КЗпП).

Статтею 34 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Установивши, що спірні правовідносини регулюються трудовим законодавством, а ОСОБА_1 не знаходився в трудових відносинах з Кабінетом Міністрів України, Міністерством фінансів України, Державною казначейською службою України, Донецькою обласною державною адміністрацією, виконавчим комітетом Донецької міської ради, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачі не несуть поряд із відповідальністю комунального підприємства «Донецькфлора» додаткову відповідальність перед позивачем на підставі ст.ст. 116, 117 КЗпП України, ст. 34 Закону України «Про оплату праці». Отже, вимоги ОСОБА_1 про стягнення з цих відповідачів заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку не підлягають задоволенню.

Метою Закону України від 13 січня 2015 року № 85-VIII "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" є встановлення додаткових гарантій щодо захисту житлових та майнових прав громадян, які проживають на територіях, де проводиться антитерористична операція, та громадян, які тимчасово переселені в інші населені пункти України з територій, на яких проводиться антитерористична операція. До 31 грудня 2015 року цим громадянам має бути погашена заборгованість із виплат заробітної плати, стипендій, пенсій, що утворилася внаслідок проведення антитерористичної операції.

Згідно з п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 "Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей", міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям забезпечити: до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності; невідкладне інформування Міністерства фінансів про зміну місцезнаходження бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, які переміщені з тимчасово неконтрольованої території.

Даними нормативними актами не передбачена відповідальність Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, Донецької обласної державної адміністрації, виконавчого комітету Донецької міської ради за порушення підприємством, установою, організацією обов'язку проведення повного розрахунку при звільненні працівника.

Посилання апелянта щодо відповідальності вказаних відповідачів з погашення заборгованості по заробітній платі на підставі ст. 67-2 Бюджетного кодексу України є необґрунтованими, оскільки дана норма закріплює особливості формування та виконання місцевих бюджетів у Донецькій та Луганській областях на період проведення антитерористичної операції, а не стягнення на користь працівника належних від підприємства сум.

Відповідно до вимог частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин апеляційний суд визнає, що місцевий суд ухвалив рішення про відмову в задоволенні вимог до Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, Донецької обласної державної адміністрації, виконавчого комітету Донецької міської ради з додержанням норм матеріального і процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі доводи не належить до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскарженого рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд на підставі ст. 308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу ОСОБА_1 і залишає рішення суду першої інстанції в оскарженій частині без змін.

Рішення в частині задоволення позовних вимог сторонами не оскаржено і його законність й обґрунтованість в апеляційному порядку не перевірялась.

Керуючись ст. 307 ч.1 п. 1, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді