Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/707/15-ц Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А.О.
Категорія 30 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Зарицької Г.В., Якухно О.М.

при секретарі

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 20 травня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що під час розгляду в суді справи за позовом ОСОБА_3 до неї про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки, відповідач розповсюджував проти неї неправдиву інформацію, яка завдала позивачу моральну шкоду. Крім того, позивач понесла судові витрати у звязку з розглядом вищевказаної справи в розмірі 3000,00 грн. З урахуванням вищевикладеного, просила стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. та відшкодувати понесені судові витрати.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 20 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю вимог.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, вказуючи на незаконність та необґрунтованість рішення через недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив та виходив з того, що позивачем не надано достовірних та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 розповсюджував проти неї недостовірну інформацію і внаслідок цього їй заподіяна моральна шкода. А понесені судові витрати під час розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, повинні були бути відшкодовані позивачу в порядку ст.88 ЦПК України під час вирішення вищевказаного спору.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 п.4 ст. 23 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Кожен має право на повагу до його гідності та честі.

Згідно із ст.ст.277, 297 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення проти неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Кожен має право на повагу до його гідності та честі.

При цьому однією з умов, за якої настає відповідальність винної особи є поширення інформації, яка не відповідає дійсності.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно із ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.11 ЦПК).

Під час розгляду справи було встановлено, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 19.01.2015 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Малинської міської ради Житомирської області, про зобовязання усунути перешкоди у користуванні майном та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою загального користування, яка призначена для проїзду до домоволодіння №9а по вул. Польовій в м. Малині, довжиною 5,91 м. від межі земельної ділянки, позначеної в плані меж земельної ділянки літерою Г, та демонтувати за власний рахунок фундамент під огорожу, зведений на цьому проїзді. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 4182 грн. витрат, повязаних з проведенням судової земельно-технічної експертизи та 229,40 грн. витрат зі сплати судового збору, а всього 4411,40 грн.

У позовній заяві ОСОБА_2 ставить питання про відшкодування моральної шкоди, повязуючи її із поширенням ОСОБА_3 недостовірної інформації під час розгляду вищевказаної справи. Однак, позовна заяви не містить вимоги про визнання такими, що не відповідають дійсності та порушують її честь, гідність певні відомості, які були поширені відповідачем; не ставиться також і вимога про спростування інформації щодо порушення її права. Крім того, позивачем під час розгляду справи не було зазначено, конкретно яка саме інформація і в якій спосіб під час розгляду вищевказаної справи була поширена ОСОБА_3

За відсутності у позовній заяві вказаних вимог, не може бути самостійно задоволена вимога про відшкодування моральної шкоди, яка була заподіяна, як стверджує позивач саме у звязку із порушенням відповідачем її особистих немайнових прав.

Крім того, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності (ст.1167 ЦК України) обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність підстав та доказів для відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач ОСОБА_2 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження факту поширення відповідачем недостовірної інформації стосовно неї, перенесення моральних страждань, наявності послідовного звязку між будь-якою шкодою, перенесеними моральними стражданнями та діями відповідача.

Так само, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, вирішення питання про стягнення понесених позивачкою ОСОБА_2 витрат, повязаних з розглядом цивільної справи вирішується в порядку відшкодування судових витрат, а не відшкодування заподіяної з вини відповідача ОСОБА_3 матеріальної шкоди.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 та відмовив в задоволенні позову в цілому.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться фактично до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, які відображені у судових рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2014 року та апеляційного суду Житомирської області від 19.01.2015 року, прийнятими за наслідками розгляду справи за позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Малинської міської ради Житомирської області, про зобовязання усунути перешкоди у користуванні майном та відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: