Справа № 2/593/200/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Крамаря В. М.

при секретарі Осадці М.Ю.

з участю представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог служба в справах дітей Бережанської РДА, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог служба в справах дітей Бережанської РДА, про позбавлення батьківських прав.

В позовній заяві позивач вказав, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки зловживає алкоголем, не займається вихованням дітей, а саме: не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити, з мотивів, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечила, посилаючись на те, що вона не зловживає алкоголем, вихованням дітей займається в міру своїх можливостей, навідує старшого сина ОСОБА_4 в школі, з рештою дітей не має можливості спілкуватися в повному обсязі, оскільки діти проживають з батьком в селі Лапшин, де до неї ставляться неприязно, оскільки немає достатнього доходу, не має можливості купувати дітям все, чого їм хочеться, однак вона виправиться, оскільки влаштувалась на роботу. Розписку про те, що не буде мати ніяких претензій до позивача стосовно того, що він буде виховувати трьох дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, написала на вимогу ОСОБА_2, оскільки той погрожував застосуванням фізичної сили. Зважаючи на вказане, заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо дітей.

Представники служби в справах дітей Бережанської районної державної адміністрації Звіришин С.П. в судовому засіданні проти позову заперечила, вважає, що позов до задоволення не підлягає, оскільки відповідач не зловживає алкогольними напоями, хоч ОСОБА_3 не в повному обсязі займається вихованням дітей, однак такі її дії пов'язані з поганим матеріальним станом відповідача, окрім цього висновком № 01-623/01-15 від 15 травня 2015 року Бережанською районною державною адміністрацією Тернопільської області було визнано за недоцільне позбавляти батьківських прав відповідача. Також вказала, що позивач не уповноважений звертатися з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки не є батьком останнього.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що позивач та відповідач по справі - це її відповідно син та колишня невістка, відповідач настроювала сина проти неї, однак коли сторони розійшлися, то син повернувся разом з онуками ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживати до неї в с. Лапшин Бережанського району, відповідачка життям онуків не інтересується та не займається, лише декілька раз приїжджала в с. Лапшин до дітей і то одного разу привезла мандарини, якими діти потравилися, а один раз, мабуть, хотіла викрасти молодшого онука. Її син ОСОБА_2 повністю утримує дітей.

Свідок ОСОБА_10 суду дав пояснення, аналогічні за змістом поясненням свідка ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він працював дільничним інспектором міліції в селі Тростянець Бережанського району, де проживали сторони спору, за час проживання в селі Тростянець він декілька разів був за місцем проживання сторін, відповідач, як і позивач, займались виховання та утриманням дітей, такого, щоб відповідач зловживала алкогольними напоями, йому не відомо, ОСОБА_3 варила їсти, прибирала в хаті.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він працює директором Тростянецької середньої школи, в якій навчається син відповідачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та з вересня 2014 року по жовтень 2014 року навчався син сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4 тривалий час навчається в КУТОР «Бережанський ОКДГ санаторій» і відповідач не повідомляє класного керівника в Тростянецькій ЗОШ про те, як іде навчання останнього. Також коли в жовтні 2014 року позивач звернувся до школи із заявою про видачу особової справи ОСОБА_5, то відповідачка не заперечувала проти цього і написала заяву, що не заперечує проти видачі особової справи ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона є класним керівником сина відповідачки - ОСОБА_4 в КУТОР «Бережанський ОКДГ санаторій» і їй відомо, що ОСОБА_4 вважає позивача батьком, ОСОБА_4 схильний до фантазування. Що стосується виховання, то і відповідач, і позивач займаються вихованням та утриманням малолітнього ОСОБА_4

Суд, вислухавши сторін, представника служби у справах дітей, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_3 також є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2014 року шлюб між сторонами розірвано.

17.11.2014 року Бережанською районною державною адміністрацією за № 01-1324/01-16, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_3 від 21 жовтня 2014 року про визначення місця проживання дітей з нею та заяви ОСОБА_2 від 23 жовтня 2014 року про визначення місця проживання дітей з ним за фактичним місцем проживання. Було проведено обстеження житлово-побутових умов в с. Літятин Бережанського району, де виявила бажання проживати ОСОБА_3 разом з дітьми та обстеження житлово-побутових умов в с. Лапшин Бережанського району, де станом на 06.11.2014 року проживав ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та як наслідок прийнято висновок про визначення місця проживання дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_5 - з батьком ОСОБА_2, а ОСОБА_4 - з матір'ю ОСОБА_3

Позивач разом з малолітніми дітьми: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, - проживає без реєстрації в будинку своїх батьків в с. Лапшин Бережанського району.

З довідок - характеристик учня 1 класу Лапшинської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_5 за № 100/01-40 від 17 листопада 2014 року та № 102/01-40 від 24.11.2014 року слідує, що ОСОБА_5 навчається у 1-му класі Лапшинської ЗОШ І-ІІ ступенів. Учень уроки відвідує систематично, завжди чисто одягнений, забезпечений усім необхідним для навчання. Володі важко висловлювати свою думку. Потребує багато уваги від вчителя і батьків. В класі товариський, енергійний, швидко подружився з дітьми. Особливого інтересу до знань не виявляє. Батько ОСОБА_2 часто відвідує школу. За час навчання дитини в школі мати дитину не відвідувала і її навчанням не цікавилася.

15.05.2015 року Бережанською районною державною адміністрацією за № 01-623/01-15 було прийнято висновок про не доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки с. Саранчуки Бережанського району Тернопільської області щодо чотирьох її малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Під час розгляду справи судом не здобуто даних, які б підтверджували, що відповідач зловживає алкогольними напоями.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у випадках, зазначених в названій статті.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до абз.2 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших незалежних від неї причин.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як випливає з Рішення Європейського суду з прав людини «Справа «Савіни проти України»» від 18 грудня 2008 року, при вирішенні справ про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов'язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав.

Згідно з абз.2 п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки батьків з урахуванням їх характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що служба в справах дітей Бережанської районної державної адміністрації та Бережанська районна державна адміністрація правильно прийшла до висновку про недоцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо її малолітніх дітей.

Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. А тому позивач не наділений правом звертатися з позовом про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки ОСОБА_2 не є особою визначеною в ст. 165 СК України.

Враховуючи, що зі сторони відповідача мало місце неналежне виконання батьківських обов'язків, однак таке не виконання батьківський обов'язків мало місце з поважних причин, відсутність засобів до існування, чинення тиску на відповідача з сторони позивача, суд вважає за необхідне в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відмовити, попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покласти на орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Бережанської районної державної адміністрації контроль за виконанням нею батьківських обов'язків.

Керуючись ст. ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, Рішенням Європейського суду з прав людини «Справа «Савіни проти України»» від 18 грудня 2008року, ст.ст. 213, 215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - служба в справах дітей Бережанської РДА, про позбавлення батьківських прав відмовити.

Відповідача ОСОБА_3 попередити про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 і покласти на орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Бережанської районної державної адміністрації контроль за виконанням нею батьківських обов'язків.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків на його апеляційне оскарження.

Суддя: