Малиновський районний суд м.Одеси
Справа №2-2366/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Дрішлюка А.І.,

при секретарі судового засідання - Алманової І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі справу за позовом ОСОБА_1івла Григоровича, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права злісності в порядку спадкування за законом та усунення перешкод у здійсненні права злісності, -

встановив:

26.10.2009 року до Малиновського районного суду звернулись ОСОБА_4, ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що 22 листопада 2007 року ОСОБА_3, посварившись із батьком, ОСОБА_5, наніс йому тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких він помер. 11 листопада 2008 року Малиновський районний суд м. Одеси вироком по справі визнав винним ОСОБА_3 в скоєні важкого злочину, який позбавив життя ОСОБА_5 Оскільки з відповіді державного нотаріуса стосовно прийняття спадщини вбачається, що обставини для усунення відповідача від права на спадщину повинні підтверджуватись рішенням суду, а не вироком, позивачі просять суд усунути ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ОСОБА_5.

25.11.2009 року ОСОБА_3 до Малиновського районного суду м. Одеси подано позов до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права

власності в порядку спадкування за законом та усунення перешкод у здійсненні права власності ( головуючий - суддя Мазун І.О.).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.12.2009 р. (головуючий суддя Дрішлюк А.І.) вищевказані позови були обєднані в одне провадження, визначено процесуальний статус сторін.

18.08.2010 р. представником ОСОБА_3 було подано до суду уточнення позовних вимог (т.2, а.с. 7-9), однак ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.08.2010 р. уточнену позовну заяву залишено без розгляду за порушення стороною вимог ст. 31 ЦПК України щодо процедури та стадійності подання уточнень (т.2, а.с. 16-17). Розгляд справи разведено за раніше заявленими позовними вимогами (т.1, а.с. 42-44). В судове засідання Н 98.2010 року представники відповідача не зявились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки не сповістили. Суд приймає рішення відповідно до вимог ст. 176 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що первинний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов не може бути задоволений виходячи з наступного..

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 11.11.2008 p., відповідача по первинному позову ОСОБА_3 по справі 1-636/08 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених 4.2 ст. 345 КК та ч.2 ст. 121 КК України, та засуджено до 9 років та 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили після перевірки Апеляційним судом Одеської coласті. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені з. ти цією особою. Таким чином, суд вважає, доведеним факт завдання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 своєму батькові ОСОБА_5 22.11.2007 року, який внаслідок цього помер 26.11.2007 року в MKJI №1 м. Одеси.

Як вбачається з матеріалів справи в 2007 році ОСОБА_5 після смерті своєї дружини ; спадкував право власності на квартиру АДРЕСА_1 - 9уд. 18/3 по вул. Варненській в м. Одесі, що належали їм на праві спільної сумісної власності, та грошові вклади в Державному ощадному банку У раїни (т.1, а.с.227-246).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, що включає в себе право власності 7а грошові банківські вклади, та нерухоме майно а саме квартиру АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, та інше майно, що належало йому на праві власності. Спадкоємцем першої черги є син померлого, ОСОБА_3 Позивачі за первісним позовом є спадкоємцями другої черги (т. 1, а.с. 131-175).

Як вбачається з відповіді Сьомої одеської державної нотаріальної контори підставою для усунення від спадкування в порядку ст. 1224 ЦК України нотаріусом було визнано не вирок суду, а рішенням суду (т.1, а.с. 20).

Відповідно до ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Положення абзацу першого цієї частини не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом. Стаття 115 КК України містить вказівку на „умисне протиправне заподіяння смерті, диспозиція ч.2 ст. 121 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вчинення навмисних дій - „умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Таким чином, законодавець, в КК Україні використовує іншу термінологію при визначенні складів злочинів, які були вчиненні проти життя, здоровя особи. Логічне співставлення та системний аналіз вказаних норм призводить суд до висновку, що ст. 1224 ЦК України використовує поняття „навмисне позбавлення життя, яке охоплює низьку навмисних дій, основною ознакою якого є свідомі дії особи направлені саме позбавлення життя, оскільки б в іншому випадку законодавець в межах ЦК України перераховував би всі склади злочинів відповідної групи, або вказав тільки один склад - навмисне вбивство. На користь такого висновку суду також свідчить також та обставина, що в абзаці другому ч. 1 ст. 1224 ЦК України вказано на єдиний випадок, коли не застосовується ч.І, підкреслюючи, що спадкодавець, знаючи про замах (тобто умисел не було реалізовано по незалежним від виконавця обставинам) все ж призначив особу своїм спадкоємцем за заповітом (тобто окремо необхідно вчинення свідомих дії в межах певної процедурі - скласти та посвідчити заповіт) в іншому випадку (незалежно навіть від волі потенційного спадкодавця імперативно застосовується абз.1 ч. 1 ст. 1224 ЦК України). З аналогічних позицій виходив державний нотаріус, надаючи класифікацію спірним правовідносинам (т.1, а.с. 175)

Для складу злочину скоєного відповідачем характерним є наявність косвеного умислу на позбавлення життя особи, оскільки тілесні ушкодження є небезпечними для життя потерпілого і момент скоєння. З вироку суду вбачається, що з моменту закінчення злочинних дій у відношенні батька до прибуття співробітників міліції в квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_3 не було вчинено жодних дій для збереження життя ОСОБА_6, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебував у непритомному та безпорадному стані. Медична допомога викликана ним не була, незважаючи на вкрай небезпечний для життя характер тілесних ушкоджень. Причинно-наслідковий звязок між злочинними діями відповідача та смертю спадкодавця є беззаперечним та встановлений вироком суду. Факту складення ОСОБА_5 заповіту на користь відповідача під час

перебування в МКЛ №1 судом не встановлено. Згідно зі ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу, Оскільки суд задовільняє первинний позов та усуває відповідача ОСОБА_7 від :тава спадкування, тобто ОСОБА_3 втрачає право на спадкування майна після смерті ОСОБА_5, померлого 26.11.2007 року в м. Одесі. Зустрічний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та усунення перешкод у здійсненні права власності задоволенню не підлягає, оскільки особа, яка була усунута від спадкування за законом, права власності на спадкове майно не набуває. При цьому суд звертає увагу сторони відповідача (позивача по зустрічному позову), що відповідно до «останови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 р. визнання права власності та усунення перешкод у рятуванні ним можливе лише за умови прийняття спадщини спадкоємцем у встановленому законом порядку при наявності обставин для подання подібного позову.

Керуючись ст.ст. 11, 16, 20, 1216, 1224. 1258 ЦК України, ст.ст. 15, 31, 61, 213 - 215 _ЛК України. СУД -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4. ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування - задовольнити у повному обсязі.

Усунути ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ОСОБА_5, померлого 26.11.2007 року в м. Одесі.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 в редакції від 25.11.2009 р. вх. № 1045 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та усунення перешкод у здійсненні права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської власті через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через суд першої інстанції.

ОСОБА_9

ГОЛОВУЮЧИЙ