Ухвала

іменем україни

6 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Гримич М.К., Євтушенко О.І.,

Мартинюка В.І., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Фермерського господарства «Росана», відділу Держземагентства у Софіївському районі Дніпропетровської області про визнання договору оренди землі та його реєстрації недійсними,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Фермерського господарства «Росана», відділу Держземагентства у Софіївському районі Дніпропетровської області про визнання договору оренди землі та його реєстрації недійсними.

Посилалася на те, що вона є власником земельної ділянки, що розташована на території Миколаївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області. 2 вересня 2012 року вона передала зазначену земельну ділянку в оренду СПД ОСОБА_4

17 червня 2013 року позивачці стало відомо, що її земельна ділянка передана в оренду Фермерському господарству «Росана», відповідно до договору оренди від 1 вересня 2012 року № 34, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області 29 жовтня 2012 року. Просила визнати зазначений договір оренди недійсним та скасувати його реєстрацію.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2014 року позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 1 вересня 2012 року № 34 та скасовано його державну реєстрацію у відділі Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області від 29 жовтня 2012 року за № 02131 та повернуто сторони по договору до первісного стану. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що від імені позивачки спірний договір оренди укладав її представник ОСОБА_5, на підставі довіреності, яка станом на 29 жовтня 2012 року була відкликана позивачкою.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що матеріали справи не містять відомостей про те, що позивачка самостійно повідомляла повірену особу - ОСОБА_5 - про скасування довіреності, а направлення нотаріусом заяви ОСОБА_3 про скасування довіреності не є підставою вважати, що відповідач міг знати про таке скасування, оскільки немає відомостей про отримання ним такої заяви.

Проте з таким висновками судів погодись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Відповідно до ст. 244 ЦК України на підставі довіреності здійснюється представництво. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, що розташована на території Миколаївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Довіреністю від 22 червня 2010 року ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_6 представляти її інтереси в усіх органах та організаціях з питань користування, обміну, продажу належної їй земельної ділянки, що розташована на території Миколаївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області.

1 вересня 2012 року між ОСОБА_3, від імені якої діяв ОСОБА_6, та Фермерським господарством «Росана» укладений договір оренди землі № 34, відповідно до якого позивачка передала відповідачу в оренду зазначену земельну ділянку строком на 49 років.

За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Зазначений договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області 29 жовтня 2012 року за № 02131.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 28 вересня 2012 року довіреність на ОСОБА_6 скасована, про що свідчить копія витягу з Єдиного реєстру довіреностей.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви ОСОБА_3 від 28 вересня 2012 року ОСОБА_6 було направлено Софіївською державною нотаріальною конторою повідомлення про скасування довіреності (а.с. 74).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала.

Відповідно до ч. 1 ст. 249 ЦК України особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність.

Статтями 3, 627 ЦК України визначено свободу договору, а саме відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За правилом ч. 1 ст. 651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою і шостою ст. 203 ЦК України, зокрема правочин не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції на порушення вимог ст. ст. 213, 214, 303, 304, 316 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув; доводів сторін належним чином не перевірив; не встановили фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення спору, зокрема, не перевірив, що позивачка договір оренди не підписувала, не зясував чи повідомляла позивачка повірену особу про скасування довіреності, та чи отримав відповідач повідомлення направлене нотаріусом про скасування довіреності.

Разом з тим, суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 212-215 ЦПК України не з'ясував усіх дійсних обставин справи, що мають визначальне значення для справи, зокрема не встановив і не зазначив у рішенні, ким при укладені договору оренди землі від 1 вересня 2012 року № 34 підписано зазначений договір, оскільки в самому договорі зазначено підпис від імені позивачки, а не її представника, не зазначено в договорі довіреність на підставі якої діяв представник позивача, та не з'ясував причини не підписання представником ОСОБА_6 договору оренди, не врахував, що згідно з вимогами закону позивачка подала заяву про призначення почеркознавчої експертизи.

У порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України суди не сприяли повному й всебічному з'ясуванню дійсних обставин справи, які мають визначальне значення для правильного її вирішення.

Допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права мають суттєве значення для правильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року та рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:М.К. Гримич О.І. Євтушенко В.І. Мартинюк О.В. Ступак