АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/108/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ВолошинаВ.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Круглик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ЗакуренкоТетяни Миколаївни - представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 липня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАЗ-техснаб», ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Київський завод гумових та латексних виробів», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАЗ-техснаб», ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 25 червня 2008 року між ним, ВАТ «КЗГЛВ» (клієнт) та ТОВ «ЗАЗ-техснаб» (боржник) був укладений договір про здійснення факторингу. Відповідно до умов цього договору банк (фактор) надає клієнту кошти в розмірі сум рахунків-фактур за здійсненими поставками, але не більше 3 млн. грн., а клієнт передає фактору права вимоги до боржника за договорами поставки з оплати за відвантажений клієнтом товар; боржник зобов'язаний здійснити платежі за договором поставки на користь банка не пізніше 90 календарних днів від дати складання відповідного документа, що підтверджує відвантаження товару. На виконання умов договору факторингу 24 та 25 вересня 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» передав у розпорядження ВАТ «КЗГЛВ» за відступлені права вимоги до ТОВ «ЗАЗ-техснаб» кошти на загальну суму 3 млн. грн. У порушення умов цього договору ТОВ «ЗАЗ-техснаб» своїх зобов'язань не виконало, кошти за поставлений товар банку не сплатило, внаслідок чого утворилася заборгованість.

На забезпечення виконання зобов'язань боржника за договором факторингу 25 червня 2008 року між банком та ВАТ «КЗГЛВ», між банком та ОСОБА_5 укладено договори поруки, за умовами якого поручителі відповідають перед кредитором за виконання обов'язків, передбачених договором факторингу, в тому ж розмірі, що і боржник.

ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути на його користь з ВАТ «КЗГЛВ», ТОВ «ЗАЗ-техснаб» та ОСОБА_5 у солідарному порядку основну суму заборгованості за договором факторингу в розмірі 2 900 тис. грн. та пеню в розмірі 81 094 грн. 05 коп.

У березні 2009 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним договору поруки від 25 червня 2008 року, посилаючись на невідповідність умов договору факторингу та договору поруки вимогам чинного законодавства щодо складу сторін та покладених на них обов'язків. У подальшому посилався також на те, що судовими рішеннями в господарських справах встановлено, що кредитором у договорі поруки є ВАТ «КЗГЛВ», а не банк, оскільки кошти, які мають надходити на вказаний в договорі поруки рахунок, належить саме ВАТ «КЗГЛВ», а не банку. Тобто ОСОБА_5 поручився за виконання зобов'язань ТОВ «ЗАЗ-техснаб» перед ВАТ «КЗГЛВ», а не перед ПАТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва 28.09.2012 позов ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині вимог до Відкритого акціонерного товариства «Київський завод гумових та латексних виробів» залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (а.с. 210 том 1).

Справа розглядалась неодноразово.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2013 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 березня 2012 року у частині відмови в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАЗ-техснаб», ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2013 року скасовано. Справу у частині позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАЗ-техснаб», ОСОБА_5 про стягнення заборгованості передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції у частині позовний вимог ОСОБА_5 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним договору поруки не оскаржено.

Останнім рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 липня 2014 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАЗ-техснаб», ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції представник позивача подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким стягнути солідарно з ОСОБА_5 та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАЗ-ТЕХСНАБ" на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" 2 981 094,05 грн. заборгованості за договором № 2665-корп-фк про здійснення факторингу від 25.06.2008, мотивуючи тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи; судом були порушені норми матеріального права (ст.ст. 16, 509, 525, 526, 599, 610, 629, 1077, 1082 ЦК України) та норми цивільного процесуального права (ст. ст. 1, 4, 10, 57, 60, 61, 212, 213 ЦПК України).

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції не взяв до уваги постанову Вищого Господарського суду України від 02.08.2010 по справі №33/268 та невірно зрозумів зміст постанови Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2010 по справі №34/280, що в підсумку призвело до неправильних висновків суду та як наслідок до винесення незаконного рішення. Також суд невірно застосував положення ст. 60 ЦПК України щодо обов'язків доказування та подання доказів. Не врахував, що в матеріалах справи відсутні докази оплати ТОВ "ЗАЗ-ТЕХСНАБ" суми заборгованості перед ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" за Договором факторингу у розмірі 2 900 000,00 грн. А відмовляючи в задоволенні позовних вимог до поручителя ОСОБА_5, суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що у визнанні даного договору поруки недійсним судом відмовлено, а отже договір є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та поручитель ОСОБА_5 має відповідати солідарно з ТОВ "ЗАЗ-ТЕХСНАБ" перед ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

У судовому засіданні представник позивача Хитрова Л.В. підтримала доводи апеляційної скарги. Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_7 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила рішення суду залишити без змін. Відповідач ТОВ «ЗАЗ-техснаб» в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «ПриватБанк», суд першої інстанції, виходив із того, що ПАТ «ПриватБанк» на момент розгляду даної справи не довів належними доками свої вимоги в частині наявності заборгованості в розмірі 2 981 094,05 гривень у ТОВ «ЗАЗ-Техснаб» перед банком, з урахуванням встановлених Київським апеляційним господарським судом обставин щодо фактичного виникнення зобов′язань за договором факторингу від 25.06.2008 у боржника перед клієнтом, а не перед фактором.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні вимог до поручителя ОСОБА_5, суд першої інстанції керувався тим, що оскільки в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження надання ПАТ «ПриватБанк», як Фактором, ТОВ «ЗАЗ-Техснаб» грошових коштів в сумі 3000000 гривень, і не доведена наявність заборгованості у Товариства по поверненню цих коштів ПАТ «ПриватБанк», тому у ОСОБА_5 на момент розгляду справи не виникло зобов′язань, як у солідарного боржника за Договором поруки, на повернення цих коштів.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна з таких підстав.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що 28 вересня 2007 року між ВАТ «КЗГЛВ» (продавець) та ТОВ «ЗАЗ-техснаб» (покупець) укладено договір поставки № 8 від 28 березня 2007 року. Сторонами визначено, що продавець зобов′язується поставити, а покупець прийняти й оплатити товар у кількості, якості й асортименті, зазначених у специфікаціях, що виставляються покупцем; загальна вартість договору складає суму 71 180 000,00 грн.; зобов′язання продавця щодо термінів поставки, дотримання номенклатури, кількості і якості товару вважається виконаними з моменту одержання покупцем товару і підписання акта прийому - передачі ( чи інших документів згідно з п. 5.1.2) представниками продавця і покупця; право власності на куплений товар переходить до покупця з моменту підписання акта прийому-передачі (видачі накладної тощо); покупець зобов′язаний сплатити продавцю за поставлений товар (за кожну окрему партію) згідно зі специфікацією, рахунком-фактурою, тощо не пізніше 90 календарних днів з моменту отримання цієї партії у власність (додаткова угода № 1 від 30.09.2007); у випадку прострочення сплати за постачання товару покупець зобов′язаний сплатити на користь продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, від несплаченої вчасно суми за кожний день такого прострочення; договір діє до 31 грудня 2008 року, а в частині взаєморозрахунків -до їх повного і належного виконання - п.п. 1.1., 2.2., 4.2, 4.4., 6.3., 8.1.

25 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», ВАТ «КЗГЛВ» (Кліент) та ТОВ «ЗАЗ-техснаб» (Боржник) укладений договір № 2665-орп-фк про здійснення факторингу. Відповідно до умов цього договору банк (фактор) надає клієнту кошти в розмірі сум рахунків-фактур за здійсненими поставками, але не більше 3 млн. грн., а клієнт передає фактору право грошової вимоги до боржника за зобов′язаннями з поставки товару, що випливають з укладеного між клієнтом і боржником договору поставки № 8 від 28.09.2007 та зазначеними у реєстрах поставок товарів, що є невід′ємною частиною даного договору у порядку та на умовах передбачених даним договором. Відповідно до п. 1.2. цього договору фактор набуває, а клієнт передає усі права вимоги грошових коштів від боржника, що виникають у період з початку дії даного договору до 28 березня 2009 року, строки оплати яких настануть за договором поставки при дотриманні наступних умов: за постачаннями товарів, зазначених у реєстрах до даного договору, з терміном виконання зобов′язань боржником з їх оплати не пізніше 90 календарних днів від дати складання відповідного документа, що підтверджує відвантаження товару; на підставі оригіналів рахунків-фактур, документів, що підтверджують відвантаження товару, зазначених у реєстрах до даного договору; у межах ліміту факторингових операцій, встановленого фактором для клієнта.

25 червня 2008 року між ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів» (поручитель) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (фактор) укладено договір поруки № 2665-1, відповідно до умов якого ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів» поручився перед фактором за виконання боржником (ТОВ «ЗАЗ-техснаб») своїх обов'язків за договором про здійснення факторингу від 25 червня 2008 року № 2665-орп-фк, згідно з яким фактор (банк) передав боржнику (ТОВ «ЗАЗ-техснаб») кошти в сумі 3 млн. грн., а боржник зобов'язаний повертати ці кошти в строк до 90 днів з моменту виникнення заборгованості до 25 червня 2009 року.

Аналогічний договір поруки був укладений між ОСОБА_5 (поручитель) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (фактор) 25 червня 2008 року № 2665-2.

Свої зобов'язання за договором про здійснення факторингу ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало в повному обсязі.

На виконання умов договору поставки від 28 вересня 2007 року № 8 ВАТ «КЗГЛВ» поставило ТОВ «ЗАЗ-техснаб» товар 22 вересня 2008 року на загальну суму 1 625 277, 84 грн., 24 вересня 2008 року на загальну суму 1 374 722, 16 грн., всього на суму 3 млн. грн., що підтверджено актами приймання-передачі від 23 та 25 вересня 2008 року, а також реєстрами постачань від 23 вересня 2008 року № 3 та від 25 вересня 2008 року № 4. Вказані акти та реєстри постачань підписані фактором.

За даними реєстрів постачання № 03 від 23 вересня 2008 року та № 4 від 25 вересня 2008 року платіж за договором поставки № 8 від 28 вересня 2007 року слід здійснювати за наступними реквізитами нового кредитор: рахунок № 1075, одержувач ВАТ «КЗГЛВ», , банк Печерська філія ПриватБанку, МФО 300711. Дані реєстри підписані представниками трьох сторін: фактором, клієнтом, боржником.

Протягом 90 календарних днів з моменту отримання вказаних партій товару у власність ТОВ «ЗАЗ-техснаб» грошові кошти не перерахувало, у зв′язку з цим платежі за договором поставки в сумі 3 млн. грн. було винесено на рахунок простроченої заборгованості.

24 грудня 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» вручено директору ТОВ «ЗАЗ-техснаб» та ОСОБА_5 претензії щодо необхідності погашення у термін до 25 грудня 2008 року простроченої заборгованості ТОВ «ЗАЗ-техснаб» за договором факторингу, яка станом на 23 грудня 2008 року складала 1 625 277 грн. 84 коп. та нараховану пеню у розмірі 1 029 грн. 05 коп. (171, 172 том 1).

4 лютого 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» повторно надіслано ТОВ «ЗАЗ-техснаб» та ОСОБА_5 претензії щодо необхідності погашення у термін до 10 лютого 2009 року простроченої заборгованості ТОВ «ЗАЗ-техснаб» за договором факторингу, яка станом на 2 лютого 2009 року складала 2 900 тис. грн.. та нараховану пеню у розмірі 79 151 грн. 05 коп.

Відповідачами претензії банку щодо необхідності погашення простроченої заборгованості залишились без виконання.

Відповідно до довідки про заборгованість ТОВ «ЗАЗ-техснаб» та виписок руху коштів заборгованість станом на 03.02.2009 складає суму 2 900 000,00 грн. На суму простроченої заборгованості нарахована пеня у розмірі 81 094,05 грн.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в межах заявлених позивачем вимог,колегія суддів виходить із такого:

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж - ч. 1 ст. 1082 ЦК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, що зобов'язання за договором про здійснення факторингу ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало в повному обсязі. На виконання умов договору поставки від 28 вересня 2007 року № 8 ВАТ «КЗГЛВ» поставило ТОВ «ЗАЗ-техснаб» товар 22 вересня 2008 року на загальну суму 1 625 277, 84 грн., 24 вересня 2008 року на загальну суму 1 374 722, 16 грн., всього на суму 3 млн. грн., що підтверджено актами приймання-передачі від 23 та 25 вересня 2008 року, а також реєстрами постачань від 23 вересня 2008 року № 3 та від 25 вересня 2008 року № 4, доказів про виконання ТОВ «ЗАЗ-техснаб» зобов′язань щодо перерахунку коштів за поставлений товар матеріали справи не містять.

Висновок суду першої інстанції про те, що ТОВ «ЗАЗ-Техснаб» перерахувало кошти на рахунок ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів» грошові кошти в сумі 1 625 277,84 грн. та в сумі 1 374 722,16 грн. за здійсненими поставки за Договором поставки № 8, що підтверджується випискою з рахунку ТОВ «ЗАЗ-техснаб» № 0145 не відповідають даним, що містяться у виписці по рахунку (а.с. 12 том 1), з якої вбачається, що заборгованість ТОВ «ЗАЗ-техснаб» за договором факторингу не погашена, а винесена на рахунок простроченої заборгованості.

Крім того, посилаючись на виконання ТОВ «ЗАЗ-техснаб» зобов′язань щодо оплати товару представник відповідача ОСОБА_5 у ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції надала копії платіжних доручень № 363 від 24.12.2008, №354 від 23.12.2008, № 362 від 24.12.2008 на підтвердження перерахування ТОВ «ЗАЗ-техснаб» на рахунок ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів» грошових коштів у розмірі 3 000 000,00 грн. за договором поставки № 8 від 28.09.2007 (а.с. 2-4 том 3).

Із оглянутих платіжних доручень вбачається, що виконанням доручень щодо здійснення переказу визначених у них сум здійснювала Подільська філія АТ КБ «Експобанк».

У відповідь за запит суду щодо списання коштів з рахунку платника ТОВ «ЗАЗ-техснаб» та зарахування на рахунок отримувача ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів» уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «КБ «Експобанк» повідомила про те, що ТОВ «ЗАЗ-техснаб» у період часу з 23.12.2008 по 24.12.2008 не було клієнтом ВАТ КБ «Експобанк», а отже був відсутній поточний рахунок № 6601 ТОВ «ЗАЗ-техснаб», з якого могли здійснюватись перекази за платіжними дорученнями № 363 від 24.12.2008, №354 від 23.12.2008, № 362 від 24.12.2008 на користь ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів». Також надала інформацію про невідповідність даних про найменування банку у 2008 році, які містяться на штампах у платіжних дорученням в графі проведено банком, так як у 2008 році існувала Подільська філія Відкритого акціонерного товариства КБ «Експобанк», яка змінила назву на Подільську філію Акціонерне товариство КБ «Експобанк» лише у 2009 році ( а.с. 40 том 3).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач ТОВ «ЗАЗ-техснаб» не виконав зобов'язання щодо здійснення платежу за договором поставки № 8 від 28.09.2007 на користь ПАТ «ПриватБанк», яке набуло право грошової вимоги до боржника за зобов′язаннями з поставки товару згідно договору факторингу. Також відсутні в матеріалах справи докази про виконання ТОВ «ЗАЗ-техснаб» обов′язку щодо здійснення платежів за договором поставки безпосередньо клієнту ВАТ «Київський завод гумових та латексних виробів».

За наведених обставин з ТОВ «ЗАЗ-техснаб» на користь ПАТ «ПриватБанк» слід стягнути основну суму заборгованості у розмірі 2 900 000,00 грн., а також нараховану пеню за порушення зобов′язань щодо здійснення платежів за постачання товару.

Перевіряючи вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості з ОСОБА_5, як солідарного боржника згідно умов договору поруки від 25 червня 2008 року № 2665-2, колегія суддів виходить з наступного:

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Разом з тим, відповідно до ст. 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

За змістом зазначених норм права договір поруки не може породжувати будь яких обов'язків для інших осіб, крім поручителя та кредитора, однак може породжувати права для третьої особи щодо боржника та / або кредитора.

Предметом договору поруки від 25 червня 2008 року, укладеного між ОСОБА_5 (поручитель) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (фактор) є надання поруки поручителем перед фактором за виконання ТОВ «ЗАЗ-техснаб» ним своїх обов′язків за договором про проведення факторингу від 25.06.2008, згідно з яким фактор надав боржнику кошти в сумі 3 000 000,00 грн., а боржник зобов′язаний повертати кошти в строк до 90 днів з моменту виникнення заборгованості на протязі до 25.06.2009, сплачуючи за його користування у період з 28 числа кожного місяця відсотки, виходячи з відсоткової ставки 5,38 % за 90 календарних днів від дати складання реєстру поставки товарів та винагороди за кредитне обслуговування у розмірі 0,1 % від суми встановленого ліміту, а у випадку порушення строків повернення коштів - сплачувати подвійну облікову ставку НБУ у дату сплати процентів, зазначену вище, а також сплачувати винагороду, шрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності порядку та строки, зазначені у договорі факторингу.

Отже, за умовами договору поруки поручитель ОСОБА_5 поручився за виконання боржником ТОВ «ЗАЗ-техснаб» сум переданих фактором саме боржнику ТОВ «ЗАЗ-техснаб».

Разом з тим, зі змісту договору факторингу від 25 червня 2008 року банк (фактор) надав клієнту ВАТ «КЗГЛВ», а не боржнику ТОВ «ЗАЗ-техснаб» кошти в розмірі сум рахунків-фактур за здійсненими поставкам. Визначений обов'язок боржника сплачувати банку 5, 38% за користування цими коштами у договорі поруки суперечить п. 3 договору факторингу, який визначає обов'язок саме клієнта сплачувати банку винагороду в розмірі 5,38% від кожної суми коштів, перерахованої банком на рахунок клієнта.

Таким чином, на зазначених у договорі поруки умовах у відповідача ОСОБА_5 не виникло зобов′язання відповідати перед фактором ПАТ «ПриватБанк» за порушення зобов'язання боржником - ТОВ «ЗАЗ-техснаб» за договором про проведення факторингу від 25.06.2008, а тому в задоволенні позовних вимог ПАТ «ПриватБанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_5 суми заборгованості слід відмовити.

Відповідно до положень статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційноїабо касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішенняабо ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з відповідача ТОВ «ЗАЗ-техснаб» на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» підлягають стягненню судові витрати в сумі 1 730,00 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Закуренко Тетяни Миколаївни - представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 липня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАЗ-техснаб», ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАЗ-техснаб» () на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість в сумі 2 981 094,05 грн. В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАЗ-техснаб» () на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в сумі 1 730,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: