пр. № 2/759/1291/15
04 червня 2015 року м.Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,
при секретарі Борщ Р.О.,
з участю: представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва, Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль», Управління Пенсійного Фонду Святошинського району м. Києва, Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк, третя особа ОСОБА_6 про звільнення майна з-під арешту,
У листопаді 2014 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому після уточнення позовних вимог просив зобов'язати ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві припинити чинність арештів та оголошення заборони на відчуження майна, а саме: автомобіль марки ГАЗ, модель 3302 УБК02 2006 р. випуску, державний номер НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, який належить ОСОБА_6, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 видане УДАІ УМВС України у м. Києві 23.02.2007 р., який накладено постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 319, 391 ЦК України, ст.60 Закону України «Про виконавче провадження».
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на порушення права позивача як власника нерухомого майна та стягувача.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується звіротніми повідомленнями та повісткою суду з відміткою про вручення (а.с.163-168, 170), заперечень проти позову суду не надали, про поважність причин неявки суд не повідомили.
Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 30.05.2014 р. між ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансова компанія «Сіагал» було підписано договір комісії № 300714/1 на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором від 30.07.2014, предметом якого було придбання для ОСОБА_2 ТОВ «Фінансова Компанія «Сіагал» права вимоги за кредитними договорами укладеними між ПАТ «Райфейзен Банк Аваль» та позичальниками-боржниками (а.с.40-41).
У свою чергу, між ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» та ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» укладено договір відступлення права вимоги від 30.07.2014 р. згідно якого ПАТ «Комерцйний Банк «Стандарт» придбав право вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с.10-12). Надалі між ПАТ «Комерціний Банк «Стандарт» та ТОВ «Фінаннсова Компанія «Сіагал» було укладено акт приймання-передачі права вомоги від 30.07.2014 р. № 300714/2 на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором від 30.07.2014 р. (а.с.112-113).
Також встановлено, що між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Сіагал» підписано акт прийманя-передачі права вимоги від 30.07.2014 р. до договору комісії № 300714/1 на вчиненян правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договорм від 30.07.2014 р. У той день на підставі договору правовідступлення права вимоги за договорами застави були внесені зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, де новим обтяжувачем є ОСОБА_2, який набув право вимоги за кредитними договорами укладеними між ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» та боржнками-позичальниками. (а.с.44-52).
Згідно ч. 1 ст. 509 зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що задовольняється в момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання (а у випадках передбачених законом чи договором - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
У відповідності до частин 1, 2 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частина 1 ст.15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У даному випадку порушено право ОСОБА_2 як власника нерухомого майна у зв'язку із відсутністю можливості здійснити державну реєстрацію виникнення у нього даного права.
У відповідності до частини 2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про доведеність порушення прав позивача як власника нерухомого майна та стягувача а відповідно доведеність позовних вимог і необхіджність їх задоволення.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 182, 391 ЦК України, ст.12 Закону України «Про іпотеку», ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 57-61, 169 ч.4, 212-215, 223-228 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва, Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль», Управління Пенсійного Фонду Святошинського району м. Києва, Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк, третя особа ОСОБА_6 про звільнення майна з-під арешту задовольнити.
Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві припинити чинність арештів та оголошення заборони на відчуження майна, а саме: автомобіль марки ГАЗ, модель 3302 УБК02 2006 р. випуску, державний номер НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, який належить ОСОБА_6, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 видане УДАІ УМВС України у м. Києві 23.02.2007 р., накладених постановами: Постанова ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві № 1740/8 від 02.02.2011 р. ВП № 24220566; Постанова ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві № 2188/15 ВП 04.11.2013 ВП № 40565608; Постанова ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві № 1481/8 від 18.12.2013 р. ВП № 41244411; Постанова ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві № 238/26 від 31.01.2014 р. ВП № 31966346; Постанова ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві № 501/26 від 31.01.2014 р. ВП № 27987257; Постанова ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві № 539/8 від 18.03.2014 р. ВП № 42523030.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: