Єд. унік. № 243/8738/15-ц
Провадження № 2/243/4539/2015
11 вересня 2015 року м. Словянськ
Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Руденко Л.М.
при секретарі судового засідання Кобець О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
31.08.2015 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтувавши свої вимоги тим, що їм на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами загальною площею 49,2 м2, розташований по вул. Леонтовича, 9 м. Словянська Донецької області, в якому у встановленому законом порядку зареєстровано місце проживання позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дружини позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є братом позивача ОСОБА_1, сином позивача ОСОБА_2 від другого шлюбу. ОСОБА_3 зареєстрований за вказаною адресою з 17.12.1993 року та до серпня 2010 року постійно мешкав у вищезазначеному будинку як член сімї. Однак, у серпні 2010 року відповідач поїхав з дому, тривалий час проживав в АР Крим, а потім переїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, та на теперішній час його фактичне місцезнаходження не відомо. У житловому будинку по вул. Леонтовича, 9 м. Словянська Донецької області фактично проживають позивачі та дружина позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 У звязку із зареєстрованим місцем проживання у будинку відповідача ОСОБА_3 позивачі не мають можливості розпоряджатися власним майном на свій розсуд, а також не можуть використати своє право на оформлення субсидії. Відповідач ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації протягом пяти років, його фактичне місцезнаходження невідомо, отже зняти його з реєстрації за його згодою позивачі не мають можливості та змушені звертатися з позовом до суду.
Позивачі просять суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком з господарськими та побутовими будовами та спорудами, який розташований по вул. Леонтовича, 9 м. Словянська Донецької області.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, надали суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог, не заперечували проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання.
Відповідач ОСОБА_3в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 03.04.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Першої словянської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1618, спадкоємцями майна ОСОБА_6, померлого 01.08.1991 року, в рівних долях є дружина ОСОБА_7, син ОСОБА_8 та матір ОСОБА_9. До спадкового майна, на яке видане дане свідоцтво, належить 6/8 частин житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами, що розташований по пров. Леонтовича, 9 м. Словянська Донецької області. (а. с. 9)
28.11.1992 року у Словянському міськвідділі РАЦС Донецької області було укладено шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 (актовий запис № 918). Дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_10. (а. с. 10)
Відповідно до договору дарування частини будинку від 31.01.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 461, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 подарували, а ОСОБА_1 прийняв у дар 4/8 частини житлового будинку № 9 з
відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться по вул. Леонтовича м. Словянська на земельній ділянці Словянської міської ради. (а. с. 12)
У відповідності до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 35656237 від 30.03.2015 року та № 26222155 від 01.09.2014 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належать відповідно 2/8 та 4/8 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будов та споруд, розташованого по вул. Леонтовича, 9 м. Словянська Донецької області. (а. с. 13, 14)
Згідно з викопіюванням з домової книги для прописки громадян, які мешкають в буд. № 9 по вул. Леонтовича м. Словянська Донецької області (а. с. 15-17), та довідкою, виданою виконавчим комітетом Словянської міської ради 28.08.2015 року, за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Леонтовича, 9, зареєстровані позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дружина ОСОБА_1 ОСОБА_4 та відповідач брат ОСОБА_1 ОСОБА_3 (а. с. 18)
Відповідно до акту обстеження № 373 від 28.08.2015 року, складеного керівником комітету мікрорайону «Черевківка» у присутності сусідів позивачів ОСОБА_12, який мешкає по вул. Леонтовича, 13 м. Словянська, та ОСОБА_13, який мешкає по вул. Леонтовича, 6 м. Словянська, відповідач ОСОБА_3 не мешкає по вул. Леонтовича, 9 м. Словянська з 2010 року, особистих речей ОСОБА_3 в будинку немає. (а. с. 19)
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 3 СК України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України).
Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає у житловому будинку № 9 по вул. Леонтовича м. Словянська з серпня 2010 року, тобто на протязі пяти років, та відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому відповідач ОСОБА_3 має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування житловим будинком № 9 по вул. Леонтовича м. Словянська Донецької області перешкоджає позивачам, як власникам житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 88, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком з господарськими та побутовими будовами та спорудами, який розташований по вул. Леонтовича, 9 м. Словянська Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення складене та підписане у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.
Суддя: