Провадження №2/761/8252/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, де просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, посилаючись на те, що спільне життя у неї із відповідачем не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують з 2011 року і протягом вказаного часу проживають окремо та у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я розпалась остаточно, спільних інтересів не мають, шлюбні відносини не підтримують, спору щодо проживання дитини вони не мають. Вважає спільне життя з відповідачем у шлюбі неможливим.

В судове засідання позивач не з»явилась, але направила до суду нотаріально завірену заяву, де зазначила про підтримання позовних вимог в повному обсязі, відсутність необхідності надання часу на примирення та просила суд шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 також в судове засідання не з»явився, але надав суду нотаріально завірену заяву про розгляд справи у його відсутність, де позовні вимоги підтримав та просив суд шлюб розірвати.

Дослідивши надані сторонами заяви та інші письмові докази у справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.02.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції в м.Севастополі, актовий запис №149 від 29.02.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони проживають окремо тривалий час та не підтримують сімейні стосунки, сім'я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 24, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 79, 88, 169, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, зареєстрований 29.02.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції в м.Севастополі, актовий запис №149, - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: