30.04.2015 Справа № 756/2505/15-ц
Унікальний № 2-756/2505/15-ц
Справа № 2/756/2379/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Луценко О.М.,

при секретарі Біблієві Д.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 08.06.1996 р. по 24.03.1998р. перебувала у шлюбі із відповідачем. Рішенням суду 24.03.1998 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області з ОСОБА_2 було стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, до її повноліття на підставі якого був виданий виконавчий лист № АЕ-13 від 09.04.1997 року. Однак, внаслідок невиконання відповідачем вказаного рішення суду щодо сплати аліментів, за ним станом на 02.02.2015 року утворилась заборгованість у сумі 111521,53грн. Постановою про закінчення виконавчого провадження ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві від 02.02.2015року, зазначено, що 11.11.2014р. дитина досягла повноліття. Заборгованість станом на момент досягнення дитиною повноліття становить 111521,53грн., а тому вона змушена звертатись до суду з вказаним позовом.

Як вказує позивач, із 01.06.20014 р. у відповідності до довідки-розрахунку від 02.02.2015 р. відповідач має заборгованість станом на листопад 2014 р. у сумі 111521,53 грн. Тому на підставі розрахунку розміру пені (неустойки) складає 11552,00 грн.

Позивач в судове засідання не з"явився, надала до суду заяву, якою позов підтримала, просила розглядати справу у її відсутності та не заперечувала проти розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повіжомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як з'ясовано судом, 08.06.196 р. по 24.03.1998 р. перебувала у шлюбі із відповідачем. За рішенням Ружинського районного суду Житомирської області з відповідача на користь позивача проводиться стягнення аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно.

Згідно розрахунку заборгованості ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві від 02.02.2015 р. розмір заборгованості відповідача ОСОБА_2 по сплаті аліментів перед позивачем становить 111 521,53 грн. у зв'язку із не виконанням ним рішення суду.

Постановою про закінчення виконавчого провадження ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві від 02.02.2015року, зазначено, що 11.11.2014р. дитина досягла повноліття. Заборгованість станом на момент досягнення дитиною повноліття становить 111521,53грн.

Згідно із ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності із приписами ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Як вказує ч. 1 ст. 196 СК України, «при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення».

У відповідності до п. 22 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Заборгованість відповідача за аліментами виникла внаслідок їх нерегулярної сплати. Підстав, які б свідчили, що заборгованість виникла з незалежних від відповідача причин, судом не виявлено, а тому суд вважає, що заборгованість за аліментами виникла з вини відповідача.

У зв'язку із невиконанням відповідачем свого обов'язку по сплаті аліментів на утримання дитини, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку за прострочення їх сплати за період з червня 2004 р. по листопад 2014 р. в розмірі 11 552,00 грн.

До того ж, згідно з положеннями СК України (ст. 198) аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Це пов'язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 ЦК України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певну суму заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду.

З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються /стягуються/ щомісяця, тому за змістом ст.196 СК України нарахування пені обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено сплати певної суми заборгованості.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 180, 185, 196, 199, 200 СК України, ст. 10, 60, 174, 175, 197, 198, 208, 209, 212-215, ст. 218 ст. 224-232 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 заборгованість по сплаті аліментів у сумі 111 521( сто одинадцять тисяч п'ятсот двадцять одна) гривня 53 грн., неустойку за несплату аліментів в розмірі 11 552( одинадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят дві) гривні.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Луценко