Справа № 462/5957/14 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/783/478/15 Доповідач в 2-й інстанції: Монастирецький Д. І. Категорія: 2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Копняк С.М., Струс Л.Б.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину житлового будинку, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину житлового будинку визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 31 жовтня 2014 року виправлено описку в ухвалі Залізничного районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року у справі 462/5957/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину житлового будинку.

Визнано правильним ім'я відповідачки - ОСОБА_2, замість зазначеного «ОСОБА_2».

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_3, вважає, що така постановлена незаконно, необґрунтовано та упереджено. Зазначає, що 27 серпня 2014 року отримав ухвалу Залізничного районного суду м. Львова про залишення без руху його позовної заяви у зв'язку із тим, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України. На виконання зазначеної ухвали він переробив позовну заяву та зазначив у ній щодо ціни позову. Звертає увагу на те, що його позовні вимоги стосуються лише визнання права власності на ? квартири та ним не ставилось питання про поділ квартири, тому ним було сплачено мито за позовною вимогою про визнання права власності. Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року та ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення (а.с. 49), в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, матеріалів справи достатньо для розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Встановлено, що ухвалою судді від 27 серпня 2014 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину житлового будинку залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п?яти днів з дня отримання ухвали усунути недоліки позову.

Як на підставу для постановлення зазначеної ухвали, суддя посилався на те, що позовна зава не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України, зокрема:

- згідно пунктів 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Всупереч наведеному позивачем не вказано, які чи визнає відповідач за ним право на 1/2 частину спірної квартири.

- Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Між тим, у позовній заяві відсутня вказівка на ціну позову станом на час подання позовної заяви та не додано доказів на підтвердження такої.

- Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору. Згідно п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору із позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Однак у матеріалах наявна квитанція про оплату лише 251,00 грн.

- Заявником не конкретизовано вимоги: у прохальній частині не зазначено прізвище, ім'я, по батькові відповідачів, з яких слід стягнути шкоду; не долучено квитанцій, рахунку за проведення відновлювального ремонту; у тексті позовної заяви не викладено фактичних обставин справи, а лише посилання на додатки у матеріалах позовної заяви.

Оскаржуваною ухвалою від 11 вересня 2014 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину житлового будинку визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Визнаючи заяву ОСОБА_3 неподаною і повертаючи йому, суддя виходив з того, що позивачем не подано доказів на підтвердження ціни позову станом на час подання позовної заяви, що свідчить про те, що ним зазначені в ухвалі недоліки не усунуто.

Судова колегія вважає, що ухвала суду не відповідає вимогам ЦПК України, у зв?язку з чим вона підлягає скасуванню.

Із заяви вбачається, що ОСОБА_3 звернувся з позовом до до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1

Позовна заява від серпня та уточнена від вересня 2014 року містять найменування суду, до якого подається заява, ім?я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування), місцезнаходження, зміст позовних вимог, ціну позову, викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначено докази, перелік документів, що додаються до заяви, сплачено судовий збір, подано копії позовної заяви та документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Отже вона відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України.

У відповідності до роз?яснень, даних у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першій інстанції», подання доказів можливе при наступних стадіях цивільного процесу, тому суддя не вправі був через неподання доказів залишати заяву без руху та повертати заявнику.

З урахуванням наведеного і відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 311 ЦПК України апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, оскільки судом першої інстанції при її постановленні порушені норми ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, ст. 307 ч. 2 п. 4, ст. 311 ч. 1 п. 4, 313, 314 ч. 1 п. 2, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню в силу ст. 324 ЦПК України не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Копняк С.М.

Струс Л.Б.