ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1389/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2015 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Соловйова І.М., за участю секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 187/1389/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Встановив:

31.03.2015 року до суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 (далі Позивач) з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про розірвання шлюбу, який зареєстровано 03.08.1991 року. Свої вимоги мотивує тим, що від спільного шлюбу мають двох спільних дітей, які на даний час є повнолітніми. Шлюбні відносини фактично припинено 29.04.2012 року, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна не має. З 2003 року сімя фактично перебуває на її утриманні.

Ухвалою суду від 27.01.2015 року за клопотанням Відповідача сторонам надано час на примирення.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав так як примирення не відбулося.

Відповідач не з'явилася, про причину своєї неявки не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 37 від 03 серпня 1991 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, Позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_3 (Відповідачка).

Матеріалами справи встановлено та Відповідачем в порушення статей 10 та 60 ЦПК України не спростовано, що шлюб фактично перестав існувати з 29.04.2012 року. Головною причиною розпаду сім'ї є причини психологічного характеру, непорозуміння та сварки з приводу побутових питань.

Виходячи з положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею позивачки, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Відповідач в порушення вимог статей 10 та 60 ЦПК України не надав суду доказів, які б виключали можливість розірвання шлюбу.

З урахуванням вимог ч. 8 ст. 235 СК України прізвище Відповідачу залишити шлюбне.

Клопотань про розподіл судових витрат не надходило, судовий збір сплачено у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2), зареєстрований 03 серпня 1991 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 37 розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 залишити шлюбне "Єфремова".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4