Справа № 201/5711/15-ц
Провадження № 2/201/1917/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі головуючого судді Ходаківського М.П.,

при секретарі Джамаловій С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у квітні 2015 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що у період жовтня та листопада 2013 року він звертався до відповідача з метою замовлення меблів, про що між ними було укладено відповідні договори купівлі-продажу. Позивач сплатив на користь відповідача в рахунок попередньої оплати грошові кошти в передбачені договорами строки, проте замовлені ним меблі так і не отримав.

Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі на їх задоволені наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив що згідно ст. ст. 197, 224 ЦПК України є підставою для вирішення справи без його участі у заочному порядку.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу № 23/10/13 р. від 23.10.2013 (а.с. 6-7) та договір купівлі-продажу б/н від 14.11.2013 (а.с. 15-16).

Розділом 1 договору купівлі-продажу № 23/10/13 р. від 23.10.2013 визначено, що за цим договором продавець зобовязується поставити, а покупець оплатити та прийняти товар у кількості та за цінами, визначеними у специфікації, яка є невідємною частиною даного договору, кухню в класичному стилі.

Загальна сума за договором становить 41 000 грн. та 500 грн. підсвічування.

Відповідно до п.2.1 цього оговору від 23.10.2013 товар має бути поставлено автомобільним транспортом протягом 1,5 місяців з моменту отримання продавцем повної попередньої оплати, зазначеної у розділі 3 даного договору, а саме у період з 15 по 20 грудня. Згідно п. п. 2. 2-2. 4. цього Договору продавець має право достроково, а також частково поставити товар за наявності згоди покупця; транспортні витрати з поставки товару покупцю в межах м. Дніпропетровська входять у вартість товару; адресою поставки по даному договору є АДРЕСА_1.

Пунктом 3.1. договору від 23.10.2013 визначено, що ціна на товар встановлюється у відповідності до специфікацій 1,2 в національній валюті України.

Згідно специфікацій, які є невідємними частинами договору та його розділу 1 загальна вартість товару становить 41 500,00 грн.

Відповідно до п. 3.2. договору від 23.10.2013 при укладенні даного договору покупець сплачує продавцю 10 000,00 грн. від загальної суми договору у якості завдатка.

Таким чином, остаточний розрахунок у розмірі 31 500,00 грн. мав здійснитися після поставки меблів та підписання акту приймання-передачі між покупцем та продавцем.

На виконання умов договору позивач сплатив на користь відповідача 10 000,00 грн. попередньої оплати в день укладання договору, що підтверджується товарним чеком № 23/10/13 г. виданим позивачу відповідачем (а.с. 14).

Також позивач в рахунок попередньої оплати за договором від 23.10.2013 сплатив на користь відповідача ще 20 000,00 грн., що підтверджується товарним чеком № 25/10/13 р. на суму 5 000,00 грн. та товарним чеком № 14/11/13 р. на суму 15 000,00 грн. (а.с. 14).

Таким чином за договором купівлі-продажу № 23/10/13 р. від 23.10.2013 позивач сплатив на користь відповідача грошові кошти на загальну суму 30 000 грн., проте поставка товару відповідачем здійснена не була.

Згідно розділу 1 договору купівлі-продажу б/н від 14.11.2013 р. за цим договором продавець зобовязується поставити, а покупець оплатити та прийняти товар у кількості та за цінами, визначеними у специфікації № 14/11/13, яка є невідємною частиною даного договору, двері деревяні 10 шт. До ціни включено установку, поставку та фурнітуру. Сума договору становить 65 000,00 грн.

Відповідно до п.2.1 цього договору від 14.11.2013 товар має бути поставлено автомобільним транспортом до 20 грудня 2013 року. Згідно п. п. 2. 2 - 2. 4. цього договору продавець має право достроково, а також частково поставити товар за наявності згоди покупця; транспортні витрати з поставки товару покупцю в межах м. Дніпропетровська входять у вартість товару; адресою поставки по даному договору є АДРЕСА_1.

Пунктом 3.1. договору від 14.11.2013 визначено, що ціна на товар встановлюється у відповідності до специфікацій № 14/11/13 в національній валюті України.

Згідно специфікації, яка є невідємною частиною договору та його розділу 1 вартість товару становить 65 000,00 грн.

Відповідно до п. 3.2. договору від 14.11.2013. при укладенні даного договору покупець сплачує продавцю 10 000,00 грн. від загальної суми договору у якості завдатка; остаточний розрахунок у розмірі 55 000,00 грн. замовник здійснює після зборки меблів та підписання акту приймання-передачі між покупцем та продавцем.

На виконання умов договору від 14.11.2013 позивач сплатив на користь відповідача 10 000,00 грн. попередньої оплати в день укладання договору, що підтверджується товарним чеком № 14/11/13 г. виданим позивачу відповідачем.

Також позивач здійснив на користь відповідача у якості попередньої оплати платежі ще на суму 43 400,00 грн., що підтверджується товарним чеком № 4/12/13 на загальну суму 12 000,00 грн., розпискою від 13.12.2013, на суму 15 000,00 грн., товарним чеком № 31/01/14 г. на суму 4 000,00 грн.,квитанцією від 07.02.2014 на загальну суму 6 000,00 грн., товарним чеком № 24/02/14 г. на суму 1 600,00 грн., товарним чек № 26/02/14 г. на суму 4 800,00 грн.

Таким чином, позивач сплатив на користь відповідача за договором б/н від 14.11.2013 грошові кошти на загальну суму 53 400,00 грн., проте замовлений ним товар відповідач не поставив.

Одже, за двома договорами купівлі-продажу меблів, укладеними між позивачем та відповідачем позивач сплатив грошові кошти на загальну суму 83 400,00 грн., а відповідач від виконання взятих на себе зобов'язань ухилився, на звернення позивача не реагував та не здійснював поставку ані кухонь, ані дверей.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нормою ст.698 ЦК України встановлено, що за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобовязується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не повязаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу за участю покупця фізичної особи, не врегульованих ЦК України, застосовується законодавство про захист прав споживачів, яким наразі є Закону України «Про захист прав споживачів».

Положеннями ст. ст. 662, 663 ЦК України передбачено, що продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, у строк, встановлений таким договором купівлі-продажу.

Окрім того, ч. 2 ст. 693 ЦК України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки замовлений за договорами купівлі-продажу від 23.10.2013 та від 14.11.2013 товар позивач так і не отримав, суд вважає правомірними позовні вимоги щодо повернення сум попередньої оплати, здійсненої на користь відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позивач правомірно здійснив нарахування суми індексації у звязку з інфляцією у загальному розмірі 29 103,00 грн., яка складається з 10 680,00 грн. за договором купівлі-продажу № 23/10/13 р. від 23.10.2013 та 18 423,00 грн. за договором купівлі-продажу б/н від 14.11.2013.

Порушенням зобовязання, як зазначено у ст.ст.610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Положеннями ст.16 ЦК України передбачено в якості способу захисту цивільних прав та інтересів припинення правовідношення, що може здійснюватись і шляхом розірвання договору, на підставі якого виникли такі правовідношення.

Відповідно до ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Зважаючи на те, що відповідач свої зобовязання за договорами не виконав, замовлений позивачем товар не поставив, внаслідок чого позивач значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору, суд вважає, що позовні вимоги щодо розірвання договорів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки суд розцінює неналежне виконання відповідачем вимог вказаних договорів як істотне порушення умов цих договорів.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 525, 526, 536, 610, 611, 629, 651, 653, 662, 663, 693, 698, Цивільного кодексу України, ст.ст. 88, 208, 209, 213, 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 4, 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів»,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення грошових коштівзадовольнити.

Договір купівлі-продажу № 23/10/13 р. від 23.10.2013 укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, адреса: 49000, м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя 1АДРЕСА_2) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, адреса: 49000, АДРЕСА_3) розірвати.

Договір купівлі-продажу б/н від 14.11.2013 укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, адреса: 49000, м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя 1АДРЕСА_2) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, адреса: 49000, АДРЕСА_3) розірвати.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, адреса: 49000, м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя 1АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, адреса: 49000, АДРЕСА_3) суму заборгованості у розмірі 112 503, 00 грн., з яких 83 400,00 грн. сума основного боргу та 29 103,00 грн. суми індексації у звязку з інфляцією.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, адреса: 49000, м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя 1АДРЕСА_2) на користь держави судовий збір в розмірі 1 125,03 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.П. Ходаківський