Справа № 203/4474/13-ц
Провадження № 8/0203/4/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Цекместрук Є.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 обласної ради ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_2 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласної ради, генерального директора Обласного комунального закладу культури «ОСОБА_2 академічний театр опери та балету», публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», треті особи - ОСОБА_2 міська рада, Управління культури і туризму ОСОБА_2 облдержадміністрації, ОСОБА_2 обласна профспілкова організація профспілки працівників культури, Обласний комунальний заклад культури «ОСОБА_2 академічний театр опери та балету» про встановлення фактів, визнання правочину таким, що порушує публічний порядок, про застосування наслідків, передбачених ст. 236 ЦК України у вигляді визнання правочину недійсним з моменту вчинення та заборони приватизації, продажу та іншого відчуження майна за правочином, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2014 року за нововиявленими обставинами у звязку з виявленням істотних обставин для справи, які не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи та зясувалися лише після представлення 15 грудня 2014 року представником прокуратури Дніпропетровської області у судовому засіданні апеляційного суду Дніпропетровської області листа про те, що прокуратурою області у березні-квітні 2014 року проведена перевірка в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів у діяльності КП «Регіональний стабілізаційний фонд» ОСОБА_2 обласної ради в частині додержання вимог Бюджетного кодексу України Законів України «Про здійснення державних закупівель», «Про зерно та ринок зерна в Україні», якою встановлено, що посадові особи КП «РСФ» ДОР упродовж 2012-2013 років, зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, всупереч інтересам служби, за рахунок коштів обласного бюджету та залучення кредитних ресурсів закуповували зерно за завищеною ціною у єдиного постачальника ДП «Регіональний стабілізаційний фонд», раніше придбане останнім під тиском на заготівельників за цінами нижче ринкових, що призвело до збитків комунальному підприємству на суму 5,8 млн. гривень і є тяжким наслідком, у звязку з чим за вказаним фактом 24 квітня 2014 року прокуратурою області розпочато кримінальне провадження №0000319 за ч.2 ст. 364 КК України, яке 23 липня 2014 року обєднано з кримінальним провадженням №00000244 і наразі триває досудове розслідування, проте ця обставина не була відома позивачу, хоч є істотною для вирішення справи і обізнаність про цю обставину потягла б прийняття іншого рішення, про задоволення позову. Крім того, із статті ОСОБА_4 «Член семьи партии и просто рейдер?» в газеті «Лица» №80 (1104) від 10 жовтня 2014 року стало відомо, що цільові кредитні кошти в сумі 45 000 000,00 грн. під банківський відсоток 24% річних, залучені у відповідності з п.27 рішення ОСОБА_2 обласної ради для забезпечення місцевих хлібозаводів сировиною за стабільними цінами у випадку неврожаю або інших непередбачуваних обставин не були використані за призначенням продовольче зерно в «Регіональний стабілізаційний фонд» ДОР не надійшло, а кошти використані для особистого збагачення працівників обласної ради, що в сукупності з наведеними вище обставинами свідчить, що правочини, вчинені ОСОБА_2 обласною радою в цілях отримання незаконної вигоди, під вигаданими підставами необхідності залучення коштів в «Регіональний стабілізаційний фонд» ДОР, чим поставлено під загрозу відчуження обєкт соціально-культурного значення, який перебуває у власності територіальної громади ОСОБА_2 академічний театр опери та балету і переданий в забезпечення кредитного договору від 16 серпня 2012 року №120/08-12 в іпотеку за договором від 17 серпня 2012 року №120/08-12-ІІ, і підтверджує, що ОСОБА_2 обласна рада не мала наміру настання правових наслідків за цими правочинами та вчинила інші правочини, які суперечать інтересам держави та суспільства, моральним засадам суспільства, внаслідок чого вони є нікчемними згідно з вимогами ч.1 ст.228 ЦК України, ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», а тому позивач просив рішення суду від 04 червня 2014 року скасувати і переглянути рішення з урахуванням нових юридичних фактів.

В судовому засіданні позивач свою заяву підтримав в повному обсязі, наполягаючи на задоволенні вимог з наведених у заяві підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 обласної ради в судовому засіданні вимоги заяви не визнала, заперечуючи тим, що підстави для перегляду рішення місцевого суду від 04 червня 2014 року відсутні, оскільки не впливають на результат розгляду справи у звязку з тим, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем за поставленими перед судом вимогами, про що зазначив апеляційний суд в рішенні від 23 вересня 2014 року, яким рішення місцевого суду скасовано в частині задоволених позовних вимог та в позові відмолено.

Відповідачі - генеральний директор ОКПК «ОСОБА_2 академічний театр опери та балету», ПАТ «Банк Камбіо», треті особи ОСОБА_2 міська рада, Управління культури та туризму ОСОБА_2 облдержадміністрації, ОСОБА_2 обласна профспілкова організація профспілки працівників культур, ОКПК «ОСОБА_2 академічний театр опери та балету», будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, представників в судове засідання не направили, про відкладення розгляду справи не клопотали, на підставі чого суд відповідно до вимог ч.1 ст. 265 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності представників цих осіб.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи №203/4474/13-ц, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2014 року позовні вимоги задоволені частково; договір іпотеки № 120/08-12-ІІ укладений 17 серпня 2012 року між ПАТ «Банк Камбіо» та Територіальною громадою сіл, селищ, міст Дніпропетровської області в особі ОСОБА_2 обласної ради, зареєстрований приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_5 та внесений до реєстру за № 2256, визнано недійсним з моменту його укладення; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 обласної ради та ПАТ «Банк Камбіо» в рахунок повернення судових витрат по 351,20 грн., з кожного (т.3 а.с.145-154).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 обласної ради - задоволено частково; рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2014 року в частині визнання недійсним з моменту укладення договору іпотеки №120/08-12-ІІ, укладеного 17 серпня 2012 року між ПАТ «Банк Камбіо» та Територіальною громадою сіл, селищ, міст Дніпропетровської області в особі ОСОБА_2 обласної ради, зареєстрованого приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_5, внесеного до реєстру за №2256 та стягнення з ОСОБА_2 обласної ради і ПАТ «Банк Камбіо» у рахунок повернення судових витрат по 351,20 грн. з кожного - скасовано та у цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласної ради, Генерального директора ОКПК «ОСОБА_2 академічний театр опери та балету», ПАТ «Банк Камбіо» про визнання недійсним з моменту укладення договору іпотеки №120/08-12-ІІ від 17 серпня 2012 року відмовлено; в решті рішення суду залишено без змін (т.3 а.с.231-236).

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 жовтня 2014 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 обласної ради, генерального директора Обласного комунального підприємства культури «ОСОБА_2 академічний театр опери та балету», публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», треті особи: ОСОБА_2 міська рада, Управління культури і туризму ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, ОСОБА_2 обласна профспілкова організація профспілки працівників культури, Обласне комунальне підприємство культури «ОСОБА_2 академічний театр опери та балету», про встановлення фактів, визнання правочину таким, що порушує публічний порядок, про застосування наслідків, передбачених ст.236 ЦК України у вигляді визнання правочину недійсним з моменту вчинення та заборони приватизації, продажу та іншого відчуження майна за правочином.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року заява ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року у звязку з нововиявленими обставинами залишена без задоволення.

Статтею 362 ЦПК України строк подання заяв про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами для сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, визначений в однин місяць з дня встановлення обставин, що є підставою для перегляду, та який обчислюється з дня встановлення обставин, що мають істотне значення для справи.

Вирішуючи питання про додержання строків для подання ОСОБА_1 заяви про перегляд рішення суду від 04 червня 2014 року, суд приймає до уваги викладені заявником обставини пропуску строку для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, які стали йому відомі із статті ОСОБА_4 в газеті «Лица» 10 жовтня 21014 року, через перебування справи у суді апеляційної інстанції внаслідок перегляду рішення апеляційного суду, касаційне оскарження цього рішення, та приходить до висновку про поважність викладених причин та можливість поновлення строку для подання заяви, допустивши позивача до правосуддя. Стосовно інших обставин, викладених у листі прокуратури, то такі обставини стали відомі заявнику лише у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що обєктивно підтверджується журналом судового засідання від 15 грудня 2014 року, тому заявником дотримано строку подання заяви відповідно до ст. 362 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами з тих підстав, що виявились істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Частиною 1 ст. 363 ЦПК України визначено, що рішення, ухвала суду чи судовий наказ переглядаються у зв'язку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив рішення, постановив ухвалу або видав судовий наказ.

Разом з тим, в частині позовних вимог про визнання спірного договору іпотеки недійсним рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2014 року не є остаточним, оскільки скасовано рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року, тому підстави для перегляду його за викладеними нововиявленими обставинами згідно з ч.1 ст. 363 ЦПК України відсутні.

Одночасно, слідуючи розясненням Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданим у пунктах 3 та 4 своєї постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», суд виходить з того, що необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч.2 ст. 361 ЦПК, зокрема, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі, мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, які відповідно до п. 1 ч.2 ст. 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Також суд враховує розяснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, надані у пункті 7 постанови №4 від 30 березня 2012 року стосовно того, що питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Звертаючись у березні 2013 року з зазначеним позовом ОСОБА_1, мотивував свої вимоги тим, що договір іпотеки № 120/08-12-ІІ, укладений 17 серпня 2012 року між ПАТ «Банк Камбіо» та територіальною громадою сіл, селищ, міст Дніпропетровської області в особі ОСОБА_2 обласної ради, за яким передано в іпотеку банку будівлі та споруди обласного комунального підприємства культури «ОСОБА_2 академічний театр опери та балету», що знаходяться по пр. Карла Маркса, 72-А у м. Дніпропетровську, порушує публічний порядок, є антиконституційним та недійсним з моменту укладення, оскільки порушує права громадян, в тому числі і права позивача, на отримання послуг культурного розвитку, так як театр має виключний правовий статус, є цінним соціально-культурним об'єктом, який має загальнодержавне значення, будівля театру є власністю територіальної громади міста та не підлягає приватизації і відчуженню, а оспорюваний правочин спрямований на порушення конституційних прав та свобод людини і громадянина, тягне незаконне заволодіння власністю громади, вчинений внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з іншою, є фіктивним, удаваним тощо, тому, згідно уточнених позовних вимог, просив суд встановити зазначені факти, визнати спірний договір недійсним, застосувати до правочину наслідки передбачені ст.236 ЦК України.

Разом з тим, рішення суду про задоволення позову в частині визнання недійсним з моменту укладення договору іпотеки №0/08-12-ІІ від 17 серпня 2012 року скасовано рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року і за цими вимогами ухвалене нове рішення про відмову у позові з тих підстав, що правовідносини, які виникли за вказаними вище кредитним договором та договором іпотеки стосуються господарської діяльності сторін зазначених договорів - ПАТ «Банк Камбіо» і Територіальної громади сіл, селищ, міст Дніпропетровської області в особі ОСОБА_2 обласної ради, та оскільки позивач ОСОБА_1 не є стороною зазначених договірних правовідносин та його права не порушені у нього відсутні повноваження на звернення до суду, а він є неналежним позивачем по справі.

Доводи позивача у заяві про те, що будучи обізнаним про існуючі обставини, які ним наведені у заяві, обґрунтовував би свої вимоги іншими правовими підставами та ці обставини є доказом нікчемності правочинів, не спростовують висновків суду з яких відмовлено у позові, а саме, про те, що позивач є неналежним позивачем за вимогами про визнання недійсним договору іпотеки, оскільки правовідносини, які виникли за вказаними вище кредитним договором та договором іпотеки стосуються господарської діяльності сторін зазначених договорів - ПАТ «Банк Камбіо» і Територіальної громади сіл, селищ, міст Дніпропетровської області в особі ОСОБА_2 обласної ради, а ОСОБА_1 не є стороною зазначених договірних правовідносин та порушення йог оправ не встановлено.

Стосовно перегляду рішення місцевого суду за нововиявленими обставинами в частині відмови у задоволенні вимог про застосування наслідків недійсності правочину, яке рішенням апеляційного суду залишене без змін, суд відзначає, що вимоги про застосування наслідків недійсності правочину є похідними від вимог про визнання правочину недійним і за відсутності підстав для визнання правочину недійсним відсутні і підстави для застосування наслідків його недійсності, тому наведені у заяві ОСОБА_1 обставини не впливають на підстави відмови у задоволенні цієї частини позовних вимог. Так само, наведені у заяві обставини не впливають на підстави відмови у задоволенні вимог про встановлення фактів, а саме, що театр має виключний правий статус, є цінним соціально-культурним об?єктом, який має загальнодержавне значення, будівля театру є власністю територіальної громади міста, оскільки в цій частині позову відмовлено з тих підстав, що згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, проте заявлені факти є загальновідомими, визнаними, не оспорюваними та підтверджуються відповідними документами.

Таким чином, наведені заявником обставини, як підстави перегляду судового рішення не містять за своєю суттю необхідних ознак нововиявлених обставин та не спростовують факти, покладені в основу рішення місцевого суду.

Відтак, з огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами зі скасуванням цього судового рішення та розгляду справи по суті наново.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 361, 365 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласної ради, генерального директора Обласний комунальний заклад культури «ОСОБА_2 академічний театр опери та балету», публічний акціонерне товаристо «Банк Камбіо», треті особи - ОСОБА_2 міська рада, Управління культури і туризму ОСОБА_2 облдержадміністрації, ОСОБА_2 обласна профспілкова організація профспілки працівників культури, ОКЗК «ОСОБА_2 академічний театр опери та балету» про встановлення фактів, визнання правочину таким, що порушує публічний порядок, про застосування наслідків, передбачених ст. 236 ЦК України у вигляді визнання правочину недійсним з моменту вчинення та заборони приватизації, продажу та іншого відчуження майна за правочином - залишити без задоволення.

З повним текстом ухвали особи, які беруть участь у справі зможуть ознайомитись 17.02.2015.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста ОСОБА_2. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Колесніченко