Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Леванчука А.О., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до голови ліквідаційної комісії комунального господарства Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_5, голови Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_6, голови ліквідаційної комісії комунального господарства Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_7 про захист майнового стану та інтересу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив з врахуванням уточнень та доповнень на підставі ст. ст. 233, 237 КЗпП України та ст. 1166 ЦК України визнати відповідальними у затримці виконання рішень суду про поновлення його на роботі голову ліквідаційної комісії комунального господарства Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_5, голову Шевченківської сільської Броварського району Київської області ОСОБА_6, голову ліквідаційної комісії комунального господарства Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_7

Просив стягнути на користь комунального господарства Шевченківської сільської ради з ОСОБА_5, як з начальника комунального господарства матеріальну шкоду, завдану підприємству, у розмірі 29 400 грн, та як з голови ліквідаційної комісії - 12 000 грн., з ОСОБА_6 як з голови Шевченківської сільської ради - 54 900 грн., з ОСОБА_7 як голови ліквідаційної комісії комунального господарства - 17 100 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 січня 2010 року наказ про його звільнення визнано незаконним, його поновлено на роботі, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу - 13 350 грн. 24 лютого 2010 року його поновлено на роботі, але у день поновлення його було звільнено займаної посади вдруге.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області 14 червня 2010 року його поновлено на роботі та стягнуто заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 10 950 грн. Оскільки дане рішення не було виконане, рішенням суду від 29 вересня 2010 року з ліквідаційної комісії комунального господарства Шевченківської сільської ради стягнуто на його користь 5 100 грн.

Крім того, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2013 року з ліквідаційної комісії комунального господарства Шевченківської сільської ради на його користь стягнуто 84 000 грн.

Оскільки вищевказані рішення не виконувалися посадовими особами, які зазначені відповідачами у даній справі, він вимушений був звернутися до суду з цим позовом.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 20 січня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не надав суду документів, які підтверджують його право заявляти вимоги в інтересах комунального господарства Шевченківської сільської ради та бути представником господарства в суді, а також доказів умисного невиконання відповідачами обов'язків голови ліквідаційної комісії комунального господарства, невиконання рішень суду щодо виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за затримку виконання рішення суду про поновлення його на роботі.

Як встановлено частинами 1 та 2 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Із матеріалів справи та змісту ухвалених судами рішень не вбачається, що апеляційним судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а рішення апеляційного суду у справі - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 січня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
А.О. Леванчук
Т.О. Писана