Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц/778/2960/15 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С.,

Судді Подліянова Г.С.,

Кримська О.М.,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція нерухомості "Адреса" про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 14.11.2014 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція нерухомості "Адреса" (далі - ТОВ "АН "Адреса") був укладений договір, за умовами якого відповідач зобов'язався за плату виконати роботу з пошуку для купівлі нею об'єкта нерухомості.

17.11.2014 року відповідачем для огляду їй була запропонована квартира АДРЕСА_1, власником якої назвався відповідач ОСОБА_2. Цього ж дня між позивачкою та ОСОБА_2 була укладена угода про наміри №1711, за змістом якої вона погодилась придбати у нього квартиру, та сплатила грошові кошти, а саме, - ТОВ "АН "Адреса" 6 400 грн. (400 доларів США) та ОСОБА_2 16 000 грн.(1 000 доларів США), про що їй були надані розписки про отримання від неї грошових коштів.

18.11.2014 року вона зранку прийшла до будинку АДРЕСА_1, в якому розташована запропонована їй квартира, та з'ясувала, що квартира знаходиться в напівпідвальному приміщенні, вікна квартири знаходяться на рівні землі, навкруги сирість та цвіль, що її збентежило, та вона вирішила відмовитись від купівлі цієї квартири. Того ж дня вона приїхала до ТОВ "АН "Адреса" з наміром повідомити про відмову від купівлі цієї квартири та забрати сплачені нею грошові кошти. Однак, директором ТОВ "АН "Адреса" їй було відмовлено в поверненні сплачених нею грошових коштів.

Посилаючись на вказані обставини та враховуючи зміну курсу гривні по відношенню до долара США, остаточно просила суд стягнути на її користь з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі у розмірі 22 897 грн., з ТОВ "АН "Адреса" грошові кошти у розмірі 9 158,80 грн., а також стягнути на її користь судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 22 897 грн. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп..

Стягнуто з ТОВ "АН "Адреса" на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 9 158 грн. 80 коп. та судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп..

Стягнуто з ТОВ "АН "Адреса" на користь держави судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп..

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 14.11.2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Агенція нерухомості "Адреса" було укладено договір, відповідно до умов якого позивачка доручила, а товариство зобов'язалося виконати роботи та надати послуги, пов'язані із пошуком та придбанням ОСОБА_3 об'єкта жилої нерухомості - двокімнатної квартири (а.с.10-11).

Розділом 3 вказаного договору передбачений порядок розрахунків та вартість робіт.

Так, вартість робіт (послуг) визначена п. 3.1. договору та складає 3,0% від ринкової вартості об'єкта нерухомості, але не менше 13000 грн.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що замовник сплачує виконавцю вартість робіт за договором в строки, погоджені сторонами, 50% - в день підписання Угоди про наміри (Договір завдатку) та 50% - не пізніше дня підписання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу об'єкта нерухомості.

17 листопада 2014 року між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Угоду №1711 про намір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. За умовами договору сторони зобов'язалися в строк до 02 грудня 2014 року укласти договору купівлі-продажу вказаної квартири (а.с.8).

В день укладання попередньої угоди позивачка передала ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 16 000 грн., що еквівалентно 1000 доларів США, за комерційним курсом на день підписання та підтверджується п. 5 договору та розпискою (а.с.7).

Крім того, у відповідності до умов п. 3.3 договору про надання послуг від 14.11.2014 року ОСОБА_3 частково сплатила послуги ТОВ "Агенція нерухомості "Адреса" в розмірі 6 400 грн., що еквівалентно 400 доларів США та підтверджується розпискою (а.с.9).

18 листопада 2014 року ОСОБА_3 відмовилася від укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Нормами ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу будинку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6 - 176 цс 12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

З урахуванням викладеного та встановивши, що договір купівлі-продажу, на підтвердження зобов'язання якого були передані відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти, не укладений, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що сплачені ОСОБА_3 кошти є авансом, а тому вимоги позивачки про стягнення з ОСОБА_2 сплачених нею коштів за договором про наміри є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про неправомірність визначення судом розміру грошових коштів, що підлягають стягненню на користь позивачки, виходячи із офіційного курсу гривні до долару США станом на 06.03.2014 року, є неприйнятними.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Разом із тим, частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Так, із пояснень сторін в суді першої інстанції, що зафіксовано у технічному записі судового засідання від 11.02.2015 року 10-39 год., 10-54 год., встановлено, що розрахунки здійснювалися у доларах США та відповідач ОСОБА_2 визнав ту обставини, що отримав від ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 1000 доларів США, якими згодом розпорядився на власний розсуд.

Дані обставини апелянт ОСОБА_2 також підтвердив в судовому засіданні суду апеляційної інстанції (технічний запис судового засідання від 12.05.2015 року 12.37год.)

Отже, задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд обґрунтовано дійшов до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 фактично переданого забезпечувального платежу (авансу) у розмірі 1000 доларів США, у співвідношенні грошового еквіваленту іноземної валюти до національної валюти України.

Твердження апелянта про те, що сплачені ОСОБА_3 кошти поверненню не підлягають, так як з її вини не було укладено договір купівлі-продажу квартири, не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, договір купівлі-продажу нерухомого майна, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана позивачем відповідачу грошова сума є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Судове рішення в частині стягнення з ТОВ "Агенція нерухомості"Адреса" в апеляційному порядку не оскаржується.

Виходячи з вимог змагальності сторін, обов'язків доказування і подання доказів, колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують його законність, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді