Провадження №2/761/5309/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 20.07.1991 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. З травня 2013 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач допомагає коштами на утримання доньки, але бажає щоб ці кошти стягувались за рішенням суду. Тому позивач просив суд розірвати шлюб та стягувати з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частки з заробітної плати до досягнення дочкою повноліття.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Також позивач суду пояснив, що в нього немає перешкод в наданні коштів на утримання дочки.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в частині розірвання шлюбу, проте, пояснила, що шлюбні відносини між ними припинені приблизно з травні - липня 2014 року. Щодо вимоги про стягнення аліментів заперечувала, суду пояснила, що не чинить перешкод позивачу в його бажанні допомагати утримувати дитину, а також на даний час не має наміру звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині розірвання шлюбу з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.07.1991 року, від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що приблизно в 2013-2014р.р. шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе. Спір щодо утримання дитини на даний час відсутній.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище «ОСОБА_2».

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1, ч.2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 16 ЦК України).

Враховуючи обставини справи, пояснення позивача та відповідача, які підтвердили, що у позивача відсутні перешкоди в утриманні дитини, його права не потребують судового захисту, суд приходить до висновку, про необхідність відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 174, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України; ст.ст. 104, 110, 112, 113, 181Сімейного кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який було зареєстровано 20.07.1991 року у Іллічевському міському відділі запису актів громадянського стану Одеської області, актовий запис №328 - розірвати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя