АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5088/15 Справа № 201/3861/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Демидова С. О. Доповідач - Свистунова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Управління-служба у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів у її вихованні,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3, третя особа - Управління-служба у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів у її вихованні. Сплативши судовий збір, відповідно до чинного законодавства.

Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 вересня 2012 року, однак з 2013 року шлюбні відносини між ними припинені. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_4, який проживає разом з матір'ю. Зустрічі батька з дитиною мають нерегулярний характер, оскільки з боку відповідача чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Крім того, оскільки відповідач має на праві власності квартиру, яка розташована у м. Харків, позивач вважає, що вона має на меті вивезти дитину за межі м. Дніпропетровська та позбавити батька можливості займатися вихованням дитини.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд зобов'язати відповідача не перешкоджати йому у здійсненні батьківських обов'язків відносно їхньої спільної дитини та встановити дні для виховання та спілкування, а саме: до моменту коли дитині виповниться 3 роки, дозволити батьку бачитись із сином кожного тижня в понеділок та середу з 12:00 до 14:30 год.. батько забирає дитину у матері біля її будинку о 12:00 год., а мати забирає дитину біля будинку батька о 14:30 год., і в суботу з 12:00 год. до 18:00 год. По досягненню дитиною трирічного віку - кожною тижня з понеділка 12:00 год. по вівторок 14:00 год. із ночівлею дитини у батька, і з суботи з 12:00 год. по неділю до 11:00 год. із ночівлею у батька.

У разі від'їзду одного з батьків на постійне місце проживання у інше місто України, зобов'язати його повідомляти другому із батьків про своє місце знаходження та привозити дитину в те місто, де проживає другий із батьків. Той із батьків, до кого буде привезено дитину, із своєї сторони зобов'язаний відвозити дитину назад, до того із батьків який привіз дитину раніше. Встановити право позивача спільно із матір'ю дитини вирішувати всі суттєві і нагальні питання щодо виховання дитини, в тому числі відвідувати дитячий садок, школу, виїжджати із сином на відпочинок, на море, турбази, разом відвідувати різноманітні культурні заходи, знати адресу проживання дитини.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та уточнив їх в частині встановлення днів та часу спілкування з дитиною до досягненню нею трирічного віку: кожного понеділка з 1 1 год. до 14 год. без присутності матері, кожної середи з 14 год. до 18 год. без присутності матері, кожної суботи з 11 год. до 19 год. без присутності матері. Судові витрати стягнути не просив.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2015 року

позовні вимоги задоволено частково.

Визначено спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні його сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 систематичні побачення з сином, а саме:

-кожного понеділка з 11 год. до 14 год. без присутності матері;

-кожної середи з 14 год. до 18 год. без присутності матері;

-кожної суботи з 11 год. до 19 год. без присутності матері.

Даний порядок встановити до моменту коли ОСОБА_4 піде до дитячого садка.

Зобов'язано матір у разі зміни місця проживання повідомляти батька дитини про нове місце проживання дитини.

Дозволено ОСОБА_2 спільно із матір'ю дитини вирішувати всі суттєві і нагальні питання щодо виховання дитини.

У апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, оскільки, судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції є вірним та таким, що ґрунтується на встановлених судом обставинах та доказах.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно є спір з приводу прийняття участі батька у спілкуванні з дитиною у зв'язку з чим є необхідність у визначенні способу участі батька у вихованні дитини, визначенні періодичності та систематичності побачення, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо, місце та час їхнього спілкування.

Судом першої інстанції було встановлено, що з 19 вересня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 /а.с.7/.

Від цього шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.8/.

З 2013 року сторони проживають окремо, дитина залишилася проживати разом з матір'ю. Сторони не дійшли згоди щодо часті батька у вихованні дитини.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2015 року шлюб було розірвано.

Позивач звернувся до управління-служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради з заявою щодо роз'яснення прав та обов'язків батьків відносно їхньої дитини, на що отримав відповідь, що з матір'ю дитини проведена бесіда та роз'яснено її права та обов'язки, як матері та батька дитини.

Відповідно до вимог ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орта опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Враховуючи викладене, визначаючи спосіб участі позивача у вихованні дитини суд першої інстанції правильно врахував те, що на час вирішення спору дитині не виповнилось трьох років, а тому, вірно визначив позивачу спосіб його участі у спілкуванні та вихованні його сина у вигляді систематичних побачень з сином, визначивши певні дні та часи.

Посилання апелянта на те, що суд помилково призначив зустрічі по середах з 14 до 18, оскільки позивач не заявляв такої вимоги, не відповідають дійсності.

Оскільки, позивач у судовому засіданні позовні вимоги уточнив в частині встановлення днів та часу спілкування з дитиною до досягненню нею трирічного віку: кожного понеділка з 11 год. до 14 год. без присутності матері, кожної середи з 14 год. до 18 год. без присутності матері, кожної суботи з 11 год. до 19 год. без присутності матері, що підтверджується журналом та записом судового засідання.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Однак, колегія суддів зазначає, що ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він недостатньо обґрунтований, протирічить інтересам дитини.

Колегія звертає увагу, що відповідного рішення чи висновку органом опіки та піклування у спірному питання не виносилось, не надавалось, на час розгляду справи у суді першої інстанції, а лише відбувалась роз»яснювальна робота з матір»ю дитини, що не вирішило спірної ситуації між батьками дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Проте, необхідно врахувати також права матері на спілкування з дитиною у вихідні дні, враховуючи інтереси дитини, її вік, беручи до уваги, що спілкування не повинно бути перешкодою в установленому життєвому ритмі дитини.

Положеннями ст. 159 СК України визначено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитино та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цю перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхньою спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану том) з батьків, хто проживає окремо від дитини.

У частинах 1, 2 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов належного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з урахуванням розпорядку дня малолітньої дитини та визначив спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, встановивши побачення батька з дитиною кожного понеділка з 11 до 14 без присутності матері; кожної середи з 14 до 18 без присутності матері; кожної суботи з 11 до 19 без присутності матері. Встановивши даний порядок до моменту, коли ОСОБА_4 піде до дитячого садочка. Крім того, було зобов'язано відповідача у разі зміни місця проживання повідомляти батька дитини про нове місце проживання дитини. Дозволено ОСОБА_2 спільно із матір'ю дитини вирішувати всі суттєві і нагальні питання щодо виховання дитини.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року було зобов»язано орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради надати суду письмовий висновок щодо участі батька - ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

30 червня 2015 року на адресу Апеляційного суду Дніпропетровської області було направлено відповідний висновок орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 24 червня 2015 року. Як вбачається з наданого висновку, рекомендаціями комісії з питань захисту прав дитини від 17.06.2015 року, виконком Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради вважає доцільним встановити порядок побачень ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким чином: кожної середи з 14 год. до 19 год. без присутності матері та третіх осіб, під час зустрічей батько о 14.00 забирає сина у матері, а матір о 19.00 забирає ОСОБА_4 у батька; кожної суботи з 12 год. до 19 год. без присутності матері та третіх осіб, під час зустрічей батько о 12.00 забирає сина у матері, а матір о 19.00 забирає ОСОБА_4 у батька.

Колегія звертає увагу, що дане рішення органу опіки та піклування підтверджує факт, що батько може спілкуватись з дитиною, однак, колегія суддів вважає, що воно не вирішує спірної ситуації між батьками дитини, отже, у зв'язку з наведеним, суд апеляційної інстанції вважає, що це рішення є недостатньо обґрунтованим та необ'єктивним.

Колегія враховує пояснення відповідача з приводу того, що на теперішній час син підріс і у нього змінився режим, а тому нею не заперечувалось визначити для спілкування батька та сина наступні дні та часи: середа з 09.30 до 12.30, субота з 10.00 до 19.00. Крім того, відповідачем не заперечувалось надання дитини для спілкування з батьком і інші дні, за наявності домовленостей.

Надавши оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, приймаючи до уваги наявну конфліктну ситуацію, що виникла між батьками, враховуючи вік, стан здоров»я та інтереси дитини, принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, колегія дійшла висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні його сина та вважала за доцільне визначити наступний спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді систематичних побачень: кожної середи з 09.00 год. до 12.30 год. без присутності матері та третіх осіб; кожної суботи з 10.00 год. до 19.00 год. без присутності матері та третіх осіб.

Зазначений графік спілкування позивача з сином не буде порушувати режиму малолітньої дитини, відпочинку малолітньої дитини, сталий уклад життя сторін, відповідатимуть інтересам дитини та не суперечитимуть законним інтересам позивача і відповідачки.

Вимоги позивача, що батько забирає дитину у матері біля її будинку, а мати забирає дитину біля будинку батька задоволенню не підлягають, оскільки, не є належним способом захисту порушеного права позивача, та у відповідності до вимог ст. 159 СК України не є належним способом участі одного з батьків у вихованні дитини при вирішенні судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, який мешкає окремо від нього.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, та з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів ст.309 ЦПК України, підлягає зміні в частині визначення способу участі батька у вихованні його сина. У іншій частині судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для його скасування не вбачає, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції у іншій його частині залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2015 року - в частині визначення способу участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні його сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити.

Визначити спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні його сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді систематичних побачень:

-кожної середи з 09.00 до 12.30 годин без присутності матері та третіх осіб;

-кожної суботи з 10.00 до 19.00 годин без присутності матері та третіх осіб.

У іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

В.А.Ремез