Справа № 755/5959/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"30" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором від 03.07.2006 року на загальну суму 2867414,14 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем порушено умови зазначеного договору в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, комісії та штрафу, що є предметом позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак, надав суду заяву, де підтримує позов в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутність в заочному провадженні.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надавала.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 03.07.2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № PLX0AK05600075 за умовами якого, відповідачу було надано грошові кошти у сумі 18 265,00 доларів США на термін до 03.07.2013 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,96% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.7).

Крім того, відповідача ознайомлено з умовами і правилами надання банківських послуг, з якими він погодився, про що свідчить його підпис на кредитному договорі від 03.07.2006 року.

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Тому, відповідно до вимог ст.ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

У зв'язку з порушенням відповідачем ОСОБА_1 умов договору, позивачем надані розрахунки по заборгованості за кредитним договором, станом на 03.03.2015 року, за якими сума заборгованості з боку відповідача становить 115528,37 доларів США, що за курсом 24,82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.03.2015 року складає 2867414,14 грн., яка складається з:

- заборгованості за кредитом - 18724,54 дол. США,

- заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 25795,01 дол. США,

- заборгованість по комісії за користування кредитом - 2967,90 дол. США,

- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 68 040,92 дол. США

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

В статті 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до норми статті 48 Конституції України, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Так, Конституційним Судом України ухвалено рішення від 11.07.2013 № 7- рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Згідно вказаного рішення: "Конституційний Суд України вважає за необхідне піддати конституційно-правовому аналізу правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування.

Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).

Захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема частини третьої статті 551 Кодексу.

Аналізуючи всі обставини по справі, оцінивши розмір заборгованості за кредитним договором № PLX0AK05600075 від 03.07.2006 року, яку необхідно сплатити відповідачу на користь позивача, суд, керуючись вимогами розумності та справедливості, вважає за необхідне, що позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягнути на користь позивача неустойку (пеню) в розмірі 18724,54 дол. США, що відповідатиме сумі заборгованості за кредитом, при цьому судом не встановлено негативних наслідків для позивача при зменшення розміру пені.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача суми простроченої заборгованості по кредиту в загальному розмірі - 66 211,99 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03.03.2015 року становить 1643381,59 грн.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 549, 611, 625, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 58, 88, 208, 212-215, 218, 224-226, 232-233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість за договором на загальну суму 1643381,59 грн., судові витрати по сплаті державного мита в сумі 3654,00 грн., а всього загальну суму 1647035 (один мільйон шістсот сорок сім тисяч тридцять п'ять) грн. 59 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

С у д д я: