Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/2601/15-ц Головуючий у 1-й інст. Корицька В. О.
Категорія 48 Доповідач Матюшенко І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Борисюка Р.М., Галацевич О.М.

з участю секретаря судового засідання Григоровича А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а :

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, яким позов ОСОБА_2 задоволено: змінено розмір аліментів, визначений рішенням Богунського районного суду м. Житомира у справі за № 295/12713/13 від 10.10.2013 року, а саме, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

Апелянт зазначає, що суд, неповно зясувавши обставини справи, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів. Крім того, на думку апелянта, зменшення розміру утримуваних з позивача аліментів поставить в нерівні матеріальні умови їх спільної дитини та дитини позивача від повторного шлюбу.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10.10.2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки сторін ОСОБА_3 в розміні ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.10). З часу ухвалення вказаного рішення змінився сімейний стан платника аліментів (а.с.11, 12) та погіршився його стан здоровя (а.с.14).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції повно та обєктивно зясував обставини справи, вірно визначився з характером спірних правовідносин, дав правильну оцінку представленим сторонами доказам та з урахуванням положень ст. 192 СК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апелянта про відсутність останніх спростовуються наявними у справі письмовими доказами. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 109011 (а.с.11) позивач з 06.11.2013 року перебуває у повторному шлюбі, має малолітню дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12), згідно висновку МСЕК від 14.01.2015 року ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності (а.с.14).

Оскільки диспозиція ст. 192 СК України обмежується лише переліком умов за наявності якої чи яких судом може бути зменшено розмір визначених судом аліментів, доводи апелянта про неповне зясування судом обставин справи, зокрема щодо не зясування судом розміру витрат, які на даний час несе позивач, визнаються колегією суддів безпідставними.

Не представлено апелянтом і доказів на підтвердження доводів про нерівність, у разі зменшення розміру аліментів, майнових прав спільної дитини сторін та дитини позивача від повторного шлюбу, а тому такі доводи також є безпідставними.

Посилання апелянта на положення ст. 185 СК України не впливає на законність прийнятого судом рішення, так як питання участі батьків (сторін у справі) у додаткових витратах на дитину не було предметом спору.

Зменшення розміру аліментів з ? частини до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, враховуючи розмір його грошового забезпечення (дохід за місцем роботи та пенсія), та з урахуванням положень ст. 180 СК України про зобовязання обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не призведе до порушення прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, передбачених статтею 3 Конвенції ООН про права дитини та Декларацією прав людини. А тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01 липня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді