Справа № 219/8479/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2015 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області «про встановлення факту, що має юридичне значення» -

Встановив:

03 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою , вказавши заінтересованою особою відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення. В обгрунтування заяви посилався на ту обставину, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.07.2015 р. ,яке набуло законної сили 21.07.2015р. був встановлений факт , що національність його батька «грек» Він вважає, що законом не визначено порядку встановлення чи зміни національності і тому просить суд встановити факт , що він по національності є греком.

Встановлення даного факту він обґрунтовує метою отримання права на спрощений порядок виїзду до Греції, перебування в Греції , отримання громадянства Греції та інших повязаних з цим особистих прав .

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення заявник обґрунтовував свої доводи тим, що у своєму побуті він постійно намагається дотримуватися всіх грецьких традицій та вважає себе греком.

Заявник мотивував свої доводи тим, що ст.11 ЗУ «Про національні меншини в Україні» встановлено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Вважає, що після встановлення юридичного факту що він є по національності «грек» судом, він матиме змогу скористатись окремими гарантіями і пільгами, про які він вказуває в своїй заяві.

Статтею 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження.

Ч. 2 ст. 256 ЦПК України передбачає, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належить до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Заявник просить встановити факт, що він є по національності грек. Такий факт не відноситься до переліку, що міститься в ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Отже, згідно з ст. 234, ч. 2 ст. 256 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року було затверджено Положення про паспорт громадянина України, свідоцтво про народження та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, якими не передбачено зазначення національності громадян у вказаних документах.

На підставі Указу Президента України №70/99 від 27.01.1999 року втратив чинність Указ Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності», і з того часу в законодавстві України відсутні норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи.

Таким чином, факт належності особи до певної національності не може бути встановлений в судовому порядку, оскільки відповідно до положень ст. 256 ЦПК України не належить до юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Виходячи зі змісту Закону України «Про національні меншини в Україні», який проголошує рівність політичних, соціальних, економічних та культурних прав і свобод громадян України незалежно від їх національного походження, та враховуючи, що за чинним українським законодавством жодний документ, що посвідчує особу громадянина, його національності не визначає, факт належності особи до певної національності не має юридичного значення, а отже вказаний факт не може бути встановлений в судовому порядку.

Вказана позиція також викладена в узагальненні Верховного суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 р., в п.п. 11 п. 4 якого зазначено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності особи до певної національності.

Враховуючи наведене, заява про встановлення факту належності до національності не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що відповідно до п. 1 ч. 2ст. 122 ЦПК Україниє підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту,що має юридичне значення - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. П.Харченко