Справа № 212/5265/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :

головуючої судді Колочко О.В.

секретарі судового засідання Зіміної К.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_4» про стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Євраз ОСОБА_4» (далі Відповідач) про стягнення моральної шкоди, у звязку з втратою працездатності, в розмірі 243 600 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача 9 років 8 місяців з 10.11.2004 по 18.06.2014, внаслідок чого захворів на професійні захворювання. Висновком МСЕК від 16.04.2015року йому первинно встановлено 35 % втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями: 25% - раділукопатія, 10 % -ХОЗЛ до 01.04.2016 року. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу страждає від стійких болів в суглобах, болі у шийному, грудному та поперековому відділі хребта, оніміння пальців, постійної задишки при незначних навантаженнях, страждає безсонням, не може виконувати звичайну роботу, повноцінно спілкуватися з людьми, матеріально забезпечувати себе та свою родину, що його досить сильно морально пригнічує та змушує постійно лікуватися, але хронічний характер захворювання не дає надії на видужання у майбутньому.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позові, наполягали на задоволенні позовних вимог у заявленому розмірі.

Представник відповідача проти позову заперечувала у повному обсязі, просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,що позивач ОСОБА_1 працював у шкідливих умовах праці на шахті «Ювілейна» ПАТ «Євраз ОСОБА_4» на посадах підземного електрослюсаря, підземного гірничого майстра з 10.11.2004р. по 18.06.2015р. перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7-9).

24 лютого 2015 року на підприємстві ПАТ «Євраз ОСОБА_4» було проведено розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_1: радикулопатія попереково-крижова з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і мязово-тонічним синдромом, виражений периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового пері артрозу (ПФС другого ступеня), остеоартрозу ліктьових та колінних суглобів (ПФС першого-другого ступеня) М54.1; хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст..емфізема легенів першої ст..), установленого Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого Головним державним санітарним лікарем м. Кривого Рогу 27 лютого 2015 року (а.с.10-13).

Згідно копії Довідки огляду МСЕК Серія 12 ААА №003929 від 16.04.2015 року, ОСОБА_1 встановлено 35% стійкої втрати професійної працездатності з 30 березня 2015 року до 01.04.2016 (а.с.18).

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про охорону праці" державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_4 України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_1 у зв'язку із професійними захворюваннями, що призвели до встановлення 35% втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 10 000,00 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 487,20 грн.

На підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1КЗпП України, керуючись ст.ст. 10,11,60, 213-214,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_4» про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_4» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, у звязку з ушкодженням здоровя, 10 000 (десять тисяч) гривень, без урахування податку з доходів фізичних осіб.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_4» на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Повний текст рішення суду складено та підписано 09 вересня 2015 року.

Суддя: О. В. Колочко