ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/581/15-ц
"06" липня 2015 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участю секретаря судового засідання Срібненко О.М., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 187/581/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
13.05.2015 року Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі Банк, Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі Боржник, Відповідач), про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що 29.03.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є Позивач) та Відповідачем укладений договір кредиту, за умовами якого останній отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 4 000 грн., зі сплатою 18,5% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 28.03.2009 року.
Оскільки боржник належним чином не виконує свої зобов'язання по кредитному договору, Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за договором кредиту, яка станом на 17.10.2013 року становить 565,46 грн., яка складається: заборгованість за кредитом 278,53 грн.; заборгованість за відсотками 251,41 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 33,05 грн., інфляційні витрати за кредитом 1,39 грн., інфляційні витрати за відсотками 1,07 грн.
Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач також не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив. Про дату, час та місце повідомлена належним чином.
З огляду на належне повідомлення Відповідача, справа призначена в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, доводи позовної заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 526, 530, 599 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним .
Виходячи з положень статей 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України.
Судом встановлено, що 29.03.2006 року між Банком та Відповідачем укладений договір кредиту №105/6-35-6 (далі Договір), за умовами якого останній отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 4 000 грн., зі сплатою 18,5% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 28.03.2009 року.
На виконання умов договору позивач надав відповідачеві кредит. Факт отримання позичальником грошових коштів у сумі 4 000 грн. підтверджується заявою про видачу готівки №09-066 від 29.03.2006 року.
Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Пунктом 2.4. Договору передбачено порядок нарахування та погашення відсотків за кредитом, п.п.4.1.-4.5. - передбачена відповідальність сторін за порушення умов договору кредиту.
Так, п.4.2.,4.3. Договору передбачено, що у разі прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п.1.1., 2.4, 2.8.3, 3.2.3., 4.4., 5.4. цього договору позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1 відсоток від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період.
У порушення вищевказаних норм закону та умов договору Відповідач зобовязання вказаним договором належним чином не виконав. Згідно розрахунку заборгованості, останнє внесення суми для погашення заборгованості здійснено 03.02.2009 року.
Таким чином, станом на 17.10.2013 року, заборгованість Відповідача за Договором перед Банком складає: заборгованість за кредитом 278,53 грн.; заборгованість за відсотками 251,41 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 33,05 грн., інфляційні витрати за кредитом 1,39 грн., інфляційні витрати за відсотками 1,07 грн.
З огляду на викладене, враховуючи, що Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, а також інших витрат відповідно до Умов Договору, що підтверджується зокрема розрахунком заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а отже позов підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме стягнути з відповідача на користь Банку понесені витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214-215, 218, 226-228, ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_2