У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Черненко В.А., Журавель В.І., Лесько А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Світ побуту» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Світ побуту» звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути на свою користь з ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 2 511 грн 72 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є управителем житлового комплексу по АДРЕСА_1 на підставі договору від 22 грудня 2008 року, укладеного між ним та ТОВ «Інтер-ВВ». ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1. Вказував, що 6 квітня 2009 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання послуг з управління вищевказаним житловим комплексом та про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, за умовами якого остання зобов'язалась вносити плату не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, у безготівковій формі на рахунок управителя. Зазначав, що відповідач умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка з урахуванням 3% річних та індексу інфляції становить 2 511 грн 72 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Світ побуту» заборгованість за надані житлово - комунальні послуги у розмірі 2 511 грн 72 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач правомірно звернувся з позовом до ОСОБА_4 та стягнув з останньої в рахунок погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги 2 511 грн 72 коп., з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України та умов договору від 6 квітня 2009 року.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І. Журавель

А.О. Лесько