Справа № 2-5023/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» Куренного Олександра Вікторовича, Публічного акціонерного товариства «Брокізнесбанк» про визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася з даною позовною заявою, в якій просила визнати недійсним Кредитний договір №116п-2008 від 11.07.2008 року підписаний між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 з дати зазначеної на договорі як дата укладення - з 11.07.2008 року.

Вивченням матеріалів заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, у зв'язку з чим ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 15.06.2015 року позивачці був наданий строк для виправлення недоліків, т. я. суд при прийнятті заяви зобов'язаний встановити відсутність підстав для її повернення і наявність передумов для відкриття провадження у справі - наявність правовідносин сторін, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, пред'явлення вимоги, яка не є байдужою до права, наявність у позивача права на пред'явлення позову і дотримання ними порядку реалізації цього права.

30.06.2015 року на виконання ухвали суду від 15.06.2015 року представник позивачки надав позовну заяву в новій редакції, в якій просив визнати недійсним Кредитний договір №116п-2008 від 11.07.2008 року, підписаний між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1

Між тим, недоліки позову представником позивача фактично не було усунено, оскільки не викладені обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з характеру правовідносин, які склалися між сторонами, не зазначені докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Так, представник позивачки, звертаючись з даним позовом, просив визнати кредитний договір недійсним, вказуючи на те, що він є неукладеним, оскільки відсутня згода щодо істотної умови договору передавання-отримання коштів та позивачкою не були отримані кошти за заявою про видачу готівки, яка, нібито, нею не була підписана, тобто зазначає підстави для визнання договору неукладеним.

Між тим, вимога за позовом, яка стосується визнання кредитного договору недійсним, не кореспондується з викладенням нею обставин щодо підписання нею кредитного договору, але, при цьому, і не укладення нею цього договору у зв'язку із не отриманням коштів по вже підписаному нею кредитному договору, що, на її думку, не породило юридичних наслідків для сторін договору.

Разом з тим, у випадках, коли відсутність хоча б однієї з істотних умов правочину спеціальним законом визначено як підставу його недійсності, у таких випадках необхідно обґрунтовувати вимогу про недійсність правочину відповідно до спеціального закону, який застосовується до цих правовідносин. Однак жодних посилань на відповідні обставини як правові підстави позовна заява не містить.

Проте, текст позовної заяви містить фактично заперечення проти позову відповідача до позивачки про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором щодо не підписання нею заяви про видачу готівки та додаткових угод до спірного кредитного договору, що вже було предметом розгляду в межах іншого судового провадження, а також сумбурне посилання на норми закону, що регулюють кредитні правовідносини.

Крім того, в позовній заяві не викладені обставини в обґрунтування взаємопов'язаності позовних вимог про оспорювання кредитного договору, підписаного позивачкою 11.07.2008 року, та здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, а відповідно і право вимоги до відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» Куренного О.В., який виступає від імені АТ «Брокбізнесбанк» лише у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

При цьому, від змісту позовної заяви залежать дії суду щодо вирішення питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших процесуальних дій по розгляду справи по суті, в тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, визначення суб'єктного складу спірних правовідносин, дослідження доказів тощо. Від змісту позовної заяви залежить і позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, для реалізації якого має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами ці підтверджується.

Суди відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачкою не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо несення тягаря доказування і доведення при пред'явленні позову певного кола фактів, що мають процесуальне значення, зокрема, щодо наявності передумов права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України у разі, коли недоліки позовної заяви позивачем відповідно до ухвали суду вчасно виправлені не будуть або будуть виправлені лише частково, така позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві, про що постановляється ухвала.

Отже, вказані недоліки позовної заяви, які встановлені ухвалою суду від 15.06.2015 року та стали підставою для залишення заяви без руху, позивачка та її представник у визначений судом строк не усунули, що перешкоджає встановити наявність передумов для відкриття провадження у справі, тому за таких обставин вважаю за необхідне повернути позивачці в силу ч.2 ст. 121 ЦПК України позовну заяву.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» Куренного Олександра Вікторовича, Публічного акціонерного товариства «Брокізнесбанк» про визнання недійсним кредитного договору, вважати неподаною і повернути позивачці.

Роз'яснити позивачці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн., сплачений згідно з квитанцією за № 0.0.393668128 від 05.06.2015 року на р/р 0010.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: