УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу Крапівцевої Олени Олександрівни, яка діє в інтересах публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», на рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до Печерського районного суду м. Києва із позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за депозитним договором, посилаючись на те, що 30 вересня 2013 року між сторонами укладено договір № SAMNDNO369 вклад «Стандарт на шість місяців» (надалі - депозитний договір), відповідно до умов якого сума вкладу складає 50 000,00 грн. Строк вкладу 6 місяців з 30 вересня 2013 року по 30 березня 2014 року. 29 березня 2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій виявлено бажання вкладника повернути їй вклад, проте на цю вимогу, всупереч умовам договору відповідач 31 березня 2014 року не повернув вклад. Листом № 20.1.0.0.0/7-20140425/3376 від 28 квітня 2014 року відповідач відмовив їй в поверненні грошових коштів з депозитного рахунку. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з вимогою повернути вклад, проте відповідач відповідав відмовою.

Позивач зазначала, що посилання відповідача в своїх листах на ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не заслуговують на увагу, та є такими, що порушують законні права позивача, оскільки відповідно до інформації, що міститься у відкритому доступі, місцезнаходженням Відповідача є м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50.

З урахуванням уточнень позивач просила стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на свою користь заборгованість за договором № SAMNDNO369 від 30 вересня 2013 року у розмірі 64 732,16 грн, яка складається з: 50 698,63 грн - грошові кошти на депозитному рахунку; 12 658,42 грн - інфляційні втрати; 1 375,11 грн - три проценти річних.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 50 698,30 грн, інфляційні втрати у розмірі 12 658,42 грн, три проценти річних у розмірі 1 375,11 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Заявник, не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди, задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що ПАТ КБ «Приватбанк» неналежним чином виконує свої зобов'язання за договором банківського вкладу, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок, а також про те, що припинення діяльності відокремлених структурних підрозділів банку не може бути підставою для звільнення відповідача від виконання зобов'язань, визначених вказаним договором.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити Крапівцевій Олені Олександрівні, яка діє в інтересах публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова