Справа № 303/7448/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

06 травня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і Мацунича М.В.,

при секретарі: Дашковська С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного агентства лісових ресурсів України на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 грудня 2014 р. за позовом ОСОБА_2 до Державного агентства лісових ресурсів України про визнання незаконними та скасування наказів, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Державного агентства лісових ресурсів України в листопаді 2014 р.

Після уточнення позовних вимог (а.с.35-36) остаточно просив:

- визнати незаконними та скасувати наказ голови Державного агентства лісових ресурсів України № 247-к від 17.04.2014 р. про поновлення його на посаді генерального директора Головного державного спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Закарпатагроліс» і наказ № 250 від 17.04.2014 р. про звільнення його із займаної посади, поновивши строк позовної давності на їх оскарження;

- зобов'язати відповідача укласти з ним трудовий договір (контракт), поновивши його на посаді директора державного підприємства «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств», і видати відповідний наказ;

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в період із 25.01.2014 р. по 25.11.2014 р. і витрати на правову допомогу в сумі 65544.32 грн.

На обґрунтування зазначав, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 25.01.2014 р., яке набрало законної сили, його поновлено на посаді генерального директора агропромислового підприємства «Закарпатагроліс». Ухвалою цього ж суду від 31.03.2014 р. замінено Міністерство аграрної політики та продовольства України як боржника на Державне агентство лісових ресурсів України. Наказом останнього від 17.04.2014 р. за № 247-к його було поновлено на посаді генерального директора Головного державного спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Закарпатагроліс» і того ж дня наказом за № 250 припинено з ним трудовий договір у зв'язку із закінченням строку дії контракту від 15.10.2010 р. та звільнено з посади на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України з 18.04.2014 р.

Вважає, що вказані накази відповідача порушують його трудові права.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 30.12.14 р. позов задоволено частково: поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду з позовом про оскарження наказів голови Державного агентства лісових ресурсів України № 247-к і № 250 від 17.04.2014 р.; визнано незаконним і скасовано ці накази. У решті позову відмовлено (а.с.53-56).

Апелянт просить змінити це рішення, відмовивши в задоволенні позовних вимог у частині визнання незаконними та скасування наказів Державного агентства лісових ресурсів України № 247-к від 17.04.2014 р. про поновлення ОСОБА_2 на посаді генерального директора Головного державного спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Закарпатагроліс» і № 250 від 17.04.2014 р. про звільнення його з цієї посади. Доводить про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Письмових заперечень або пояснень позивач не подав, однак у судовому засіданні його представник ОСОБА_3 не визнав скарги як безпідставної і просить залишити рішення суду без змін. При цьому надав копію наказу відповідача № 61-к від 16.02.2015 р. «Про поновлення на посаді ОСОБА_2».

Суд першої інстанції виходив з обґрунтованості й доведеності позову в частині визнання незаконними та скасування наказів відповідача за № 247-к і № 250 від 17.04.2014 р.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення - залишенню без змін, із таких мотивів.

Згідно з положеннями ст. 14 ч.1 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Установлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 25.01.2014 р., яке набрало законної сили та є чинним, позивача було поновлено на посаді генерального директора Головного державного спеціалізованого лісогосподарського агропромислового підприємства «Закарпатагроліс», про що 24.01.2014 р. виданий виконавчий лист.

Наказом відповідача № 247-к від 17.04.2014 р. «Про поновлення на роботі ОСОБА_2» останнього поновлено на посаді генерального директора Головного державного спеціалізованого лісогосподарського агропромислового підприємства «Закарпатагроліс» (а.с.6), а наказом № 250 від 17.04.2014 р. - припинено трудовий договір і звільнено з цієї посади 18.04.2015 р. у зв'язку із закінченням строку дії контракту від 15.02.2010 р. - п.2 ст. 36 КЗпП України (а.с.7).

Наказом міністерства аграрної політики та продовольства України № 510 від 15.08.2012 р. Головне державне спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Закарпатагроліс» перейменовано у державне підприємство «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств», яке є правонаступником (а.с.41).

У випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, наприклад, державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство) дія трудового договору працівника продовжується. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи (постанова Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів").

Попереднє місце роботи позивача (посада генерального директора) збереглася на державному підприємстві «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств», що підтверджується наказом відповідача № 248-к від 17.04.2014 р. про припинення трудового договору та звільнення з посади директора державного підприємства «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств» ОСОБА_4 в зв'язку з поновленням на роботі працівника, який раніше займав цю посаду (а.с.8).

За таких обставин висновок суду першої інстанції про незаконність оскаржених наказів є правильним.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що відповідач поновив і звільнив позивача на існуючому підприємстві суперечать як обставинам справи так і письмовим доказам.

Твердження апелянта з посилання на ст. 383 ЦПК України про наявність між сторонами правовідносин із виконавчого провадження є необґрунтованими, через що не дають підстав для скасування оскарженого рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу Державного агентства лісових ресурсів України відхилити.

2. Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 грудня 2014 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: