У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до територіальної громади Гречанівської сільської ради, треті особи: Гадяцька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М., ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області

від 23 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області

від 03 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_7 Після смерті батька залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки 4,06 га, розташованої на території Гречанівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Оскільки позивачка хворіла і знаходилась на лікуванні у травматологічному відділені Гадяцької центральної районної лікарні з 05 жовтня 2010 року по 15 жовтня 2010 року, тому пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_4 просила визначити їй додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області

від 23 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 03 лютого 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Суд, відповідно до п. 24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовано виходив із того, що наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини не є поважними в розумінні ч. 3 ст. 1272 ЦК України, оскільки не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судами при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції, з якими погодився й апеляційний суд, не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 23 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 03 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
А.В. Маляренко
В.А. Нагорняк