Справа № 155/1976/14-ц Провадження № 22-ц/773/827/15 Головуючий у 1 інстанції: Шмідт С.А.
Категорія: 27 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С.Ю. ,

суддів - Завидовської-Марчук О.Г., Свистун О.В.

при секретарі - Лимарі Р.С.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 14 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «Акцент Банк» (далі ПАТ «Акцент Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ПАТ «Акцент Банк» зазначало, що 25 січня 2011 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір № A33VCC9FB60012, за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 36900 грн. 00 коп. зі сплатою 0,12 % річних, шляхом здійснення щомісячних платежів в розмірі 1764,92 грн.

Посилаючись на те, що відповідач належно не виконала свої обовязки за вказаним кредитним договором, у звязку з чим станом на 26 червня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 321613,86 грн., ПАТ «Акцент Банк» просило стягнути з неї зазначену заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Горохівського районного суду від 14 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акцент Банк» заборгованість за кредитним договором № А33VCC9FB60012 від 25.01.2011 року в розмірі 83 946, 11 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду відповідач подала апеляційну скаргу, в якій через неповноту зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення суду скасувати, а справу передати на новий розгляд.

В ході апеляційного розгляду даної справи відповідач апеляційну скаргу із наведених у ній мотивів підтримала та просила її задовольнити, тоді як представник позивача просила її відхилити з огляду на безпідставність наведених у ній доводів.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 25.01.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено в письмовій формі кредитний договір № А33VCC9FB60012, що підтверджено заявою позичальника.

При укладенні договору сторонами підписано ряд документів, що складаються із заяви позичальника, Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку, графіка погашення кредиту та Довідки про умови кредитування А-Банку та сукупну вартість споживчого кредиту.

Відповідно до вказаного кредитного договору позивач надав відповідачу строковий кредит у сумі 36900,00 грн. на строк 36 місяців з 25.01.2011 року по 24.01.2014 року включно, на споживчі цілі, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01% на місяць (0,12% річних) на суму залишку заборгованості за кредитом, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 369 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 738 грн. Погашення заборгованості повинно було проводитись відповідачем з 25 по 30 число кожного місяця у сумі 1764,92 грн., яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди та комісії.

Статтями 1048, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення боржником зобов'язання кредитор вправі нарахувати до стягнення пеню з дотриманням положень ст.ст. 549-550 ЦК України.

З наданого банком суду розрахунку заборгованості вбачається, що через неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, станом на 26 червня 2014 року утворилась заборгованість: 25260, 31 грн. - по тілу кредиту; 34,48 грн. - по відсотках за користування кредитом; 17599, 87 грн. - по комісії за користування кредитом; 262 928, 06 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 15291, 14 грн. штраф (відсоток від суми заборгованості).

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 у своїх запереченнях покликається на те, що при підписанні кредитного договору банком було надано лише заяву позичальника, заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку, графік погашення заборгованості та Довідку про умови кредитування, з якими вона була ознайомлена та висловила свою згоду на укладення кредитного договору саме в такій формі, про що свідчить її особистий підпис на зазначених документах. Інших документів вона не узгоджувала з банком і їх не підписувала, щодо нарахування пені та штрафів її не повідомляли.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У матеріалах справи містяться Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), які відповідачем не підписані (а.с.8-14).

Водночас відповідачем надано Довідку про умови кредитування, в якій до умов надання кредиту включено: вартість товару, строк кредиту-36 міс., сума кредиту-36900,00 грн., комісія за надання кредиту (одноразова- 1%), процентна ставка за кредитом (річна - 0,12 %), яка нараховується на залишок суми кредиту, комісія за розрахункове обслуговування (щомісячна 2%) та ефективна процентна ставка (46,98 %).

Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписанні сторонами кредитного договору діяли Умови надання споживчого кредиту в редакції, що передбачає право банку нараховувати пеню в розмірі 1,25 % від суми та штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми боргу.

Доказів того, що саме ці Умови були надані ОСОБА_2 на ознайомлення при укладанні кредитного договору позивачем суду не надано, так як у Заяві та Довідці йде покликання на Умови та правила надання банківських послуг у А-Банку, в яких немає жодного посилання на вищенаведені санкції.

Таким чином, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), надані банком при зверненні із позовом до суду, не є складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки не підписані сторонами.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 11.02.2015 р. у справі № 6-240цс14 та від 10.06.2015 р. у справі №6-698цс15.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач не надав належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що під час підписання сторонами кредитного договору діяли Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) в редакції, що передбачає збільшення пені та штрафу за невиконання умов договору.

З огляду на викладене, вимоги щодо пені та штрафу, які просив позивач стягнути з відповідача за розрахунками, наданими банком, та стягнуті судом першої інстанції, не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення апеляційної скарги та заявленого позову.

Отже, до стягнення підлягає заборгованість за кредитом, яка складається із 25260 (двадцять п"ять тисяч двісті шістдесят) грн. 31 коп. за тілом кредиту, 34 (тридцять чотири) грн 48 коп. боргу за відсотками, 17599 (сімнадцять тисяч п"ятсот дев"яносто дев"ять) грн. 87 коп. заборгованості за комісією.

Згідно з ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат, тому у відповідності до даної норми судовий збір за розгляд апеляційної скарги слід стягнути з відповідача в користь публічного акціонерного товариства "Акцент Банк" в сумі 428 грн.95 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 14 квітня 2015 року у даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь публічного акціонерного товариства "Акцент Банк" 42894 (сорок дві тисячі вісімсот дев"яносто чотири) грн. 66 коп. заборгованості за кредитом, яка складається із 25260 (двадцять п"ять тисяч двісті шістдесят) грн. 31 коп. за тілом кредиту, 34 (тридцять чотири) грн 48 коп. боргу за відсотками, 17599 (сімнадцять тисяч п"ятсот дев"яносто дев"ять) грн. 87 коп. заборгованості за комісією.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь публічного акціонерного товариства "Акцент Банк" 428 (чотириста двадцять вісім) грн.95 коп. витрат за сплату судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді