АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1179/15 Справа № 774/195/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петренко І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2006-358 від 27 грудня 2006 року у розмірі 262581,09 грн.; з ПАТ «Акцент - банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10000 грн., з ОСОБА_2, ОСОБА_3 стягнути солідарно витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн. та судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № 2006-358 від 27 грудня 2006 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 156500 грн., зі сплатою за користування ним відсотків 20,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27 грудня 2008 року. Проте, в порушення умов договору відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду.

Вимоги до відповідача ОСОБА_2, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ Акцент-Банк договору поруки № 167 від 20 жовтня 2010 року, договором поруки з ОСОБА_3 у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2013 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості була задоволена частково.

Ухвалою суду від 24 грудня 2013 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2013 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості скасовано.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача та осіб, що зявились в судове засідання, перевіривши відповідність рішення вимогам процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , рішення суду - скасуванню з огляду на наступне.

Так , відмовляючи в задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що позивачем повторно заявлено позовні вимоги в частині стягнення заборгованості на суму 122172,41 грн., яка вже стягнена заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2010 року , яке набрало законної сили та враховуючи те, що позовні вимоги позивачем не уточнювалися .

Колегія суддів не погоджується з такими висновками і вважає, що рішення суду визнати обгрунтованим не можна , а тому його слід скасувати.

Так , спірні правовідносини виникли між сторонами щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до кредитного договору від 27 грудня 2006 року №2006-358, укладеного між позивачем ПАТ КБ « ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2, останньому був наданий кредит в розмірі 156500,00 грн. зі сплатою за користування ним 20% річних та кінцевим терміном повернення 27 грудня 2008 року.

Вимоги до відповідача ОСОБА_2, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ОСОБА_3 договору поруки №2006/380 від 27 грудня 2006 року. Відповідно до п. 2 даного договору поручитель відповідає перед кредитором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Вимоги до відповідача ОСОБА_2 були забезпечені шляхом і укладанням з відповідачем ПАТ «А-Банк», договору поруки № 167 від 20 жовтня 2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20 жовтня 2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобовязався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором № 2006-358 від 27 грудня 2006 року. Розмір відповідальності 10000 грн.

Обґрунтовуючи підстави даного позову, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував внаслідок чого заборгованість станом на 02 квітня 2013 р. ( повторне звернення до суду ) склала 272581,09 грн., в тому числі: 66989,74 грн. заборгованість за кредитом; 120464,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 85127,26 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Однак , як вбачається із заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2010 року по цивільній справі № 2-9680/10 ( 22ц-4539/11) за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені; стягнено солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 122172,42 грн. заборгованості за кредитним договором від 27 грудня 2006 року №206-358.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2011 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2010 року в цій частині залишено без змін ( ар. сп. 63). Вище вказані рішення знаходяться на виконанні.

Загальна сума заборгованості, яка стягнена за заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за кредитним договором від 27 грудня 2006 року №206-358 станом на 01 лютого 2010 року становила - 122172,42 грн., яка складається: 66989,74 грн. заборгованість за кредитом; 29479,88 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 19636,97 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250,00 грн. - штраф фіксована частина, 5805,83 штраф ( процентна складова).

Згідно вимог ч.3,4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи з вище наведеного , правових підстав для повторного стягнення з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 стягнення заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором від 27 грудня 2006 року №206-358 у розмірі 66989,74 грн. немає, а тому у відповідності до положень п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України в цій частині провадження по справі слід закрити.

Посилання апелянта на те, що на момент постановлення судом оскаржуваного рішення в справі борг позивачу в повному обсязі не повернуто, хоча вище вказане заочне рішення від 25 листопада 2010 року знаходиться на виконанні правового значення не мають.

Вирішуючи питання , щодо стягнення зі ОСОБА_5, ОСОБА_3 заборгованості за процентами за кредитним договором від 27 грудня 2006 року №206-358 у розмірі 120464 , 09 грн. та в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов»язань у розмірі 85127,26 грн. , колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні даних позовних вимог.

Так , відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, нарахування процентів за користування кредитом та пені після закінчення строку дії договору не передбачено. Строк кредитного договору сторонами визначено до 27 грудня 2008 року. Крім того, судовим рішенням вся кредитна заборгованість стягнута, тобто договірні правовідносини між сторонами припинились.

Крім того, відповідно до абз. 1, 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Однак , позовних вимог щодо нарахування сум у відповідності до положень ст. 625 ЦК України позивачем заявлено не було.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк- задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2014 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог відмовити за іншими підставами.

В частині стягнення зі ОСОБА_5, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 2006-358 від 27 грудня 2006 року 66989 грн.74 коп. провадження по справі закрити.

В стягненні зі ОСОБА_5, ОСОБА_3 заборгованості за процентами за період з 1 лютого 2010 року по 2 квітня 2013 року та в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов»язань відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя - І.О. Петренко

Судді - С.П.Котушенко

· ОСОБА_6

·

·

·

·