АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 26(1) інстанції - Валуєва В.Г.
Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2010 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Турік В.П., Братіщевої Л.А.,

при секретарі - Бондаренко І.В.,

за участю - представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Бершадської Людмили Станіславівни,

представника третьої особи Каретної Євгенії Василівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28 жовтня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_5 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (третя особа - відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат») про перерахунок розміру відшкодування шкоди та страхових виплат, стягнення недоплати по відшкодуванню шкоди та страховим виплатам, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березня 2009 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі - Відділення Фонду), відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі - ВАТ «КЗРК») про перерахунок розміру сум страхових виплат відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю. Під час розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з Відділення Фонду на його користь недоплату по щомісячним страховим виплатам за період з 01.03.2006 року по 01.10.2009 року у сумі 26061 грн. 32 коп. та щомісяця стягувати по 950 грн. 99 коп., починаючи з 01.10.2009 року до виникнення обставин, що тягнуть перерахунок виплат. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що підприємство з 01.01.1996 року неправильно нараховувало та сплачувало суми відшкодування шкоди.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28 жовтня 2009 року позов ОСОБА_5 задоволено частково, стягнуто з Відділення Фонду на його користь недоплату по щомісячним страховим виплатам за період з 01.03.2006 року по 01.10.2009 року у сумі 25057 грн. 50 коп. та щомісяця по 950 грн. 99 коп., починаючи з 01.10.2009 року до виникнення обставин, що тягнуть перерахунок виплат. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Відділення Фонду ставить питання про скасування рішення суду та направлення справи на новий розгляд, оскільки судом порушені норми матеріального та процессуального права. Зокрема, на його думку, судом при застосуванні коефіцієнтів підвищення страхових виплат не враховано положення Закону України № 1105 та Порядку призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей), затверджених Постановою Правління ФСС НВ України № 83 зі змінами та доповненнями; не враховано, що фактичного підвищення заробітної плати на підприємстві з 01.01.1996 року не відбулося; неправильно застосовано п.28 «Правил відшкодування шкоди…» та не надано належної правової оцінки економічному обґрунтуванню застосування або незастосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і посадових окладів за період з липня 1992 року по червень 2001 року. Крім того, судом першої інстанції залишено поза увагою, що адміністрацією ВАТ «КЗРК» позивачу своєчасно призначені та правильно виплачувалися щомісячні платежі у рахунок відшкодування шкоди здоров'ю та те, що відповідальність за неправильність і несвоєчасність проведення перерахунків відшкодування шкоди несе підприємство, а не Відділення Фонду.

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін, оскільки вважає його законним і обґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 04.12.1973 року по 1990 рік ОСОБА_5 працював у шкідливих умовах праці на шахті «Гвардійська» Виробничого об'єднання «Кривбасруда», правонаступником якого є ВАТ «КЗРК».

Через тривалий час роботи у шкідливих умовах праці ОСОБА_5 отримав професійне захворювання, у зв'язку із чим проходив огляд у МСЕК, висновком якого від 23 січня 1996 року йому первинно і безстроково встановлено 35 % втрати професійної працездатності.

ВАТ «КЗРК» у добровільному порядку визначило та виплачувало позивачеві втрачений заробіток у зв'язку з ушкодженням здоров'я, виходячи із ступеню втрати професійної працездатності та середнього заробітку за професією позивача за січень-квітень 1992 року в сумі 12117 крб., а також проводило коригування суми відшкодування шкоди на коефіцієнти фактичного підвищення середньої заробітної плати за професією позивача: 1,25 з липня 1992; з 1,75 з листопада 1992 року; 1,33 - з січня 1993 року; 1,5 - з березня 1993 року; 1,97 - з червня 1993 року; 2,94 - з вересня 1993 року; 2,1 - з листопада 1993 року; 3 - з грудня 1993 року; 2 - з жовтня 1994 року; 3 - з лютого 1995 року; 1,25 - з 01 січня 1996 року; 1,15 - з 01 липня 1999 року; 1,1 - з 01 січня 2000 року та 1,193 з 01 травня 2000 року.

На момент передачі особової справи позивача до Відділення Фонду сума страхової виплати склала 76,45 грн. Відділенням Фонду проводилися перерахування щомісячних страхових виплат позивачу відповідно до постанов правління Фонду: від 14.03.2002 року (коефіцієнт 1,193), від 04.03.2003 року (коефіцієнт 1,182), від 24.02.2004 року (коефіцієнт 1,152), від 25.02.2005 року (коефіцієнт 1,238), від 06.03.2006 року (коефіцієнт 1,203), з 01.03.2007 року (коефіцієнт 1,183), з 01 березня 2008 року (коефіцієнт 1,125) та на коефіцієнт 1,063 з 01 березня 2009 року.

Стягуючи з Відділення Фонду заборгованість за останні три роки, що передують зверненню до суду із даним позовом, суд першої інстанції зазначив, що ВАТ «КЗРК», починаючи з 01 січня 1996 року, неправильно коригувало ОСОБА_5 суму відшкодування втраченого заробітку, у зв'язку з чим після передачі документів Відділенню Фонду останнє також неправильно виплачувало позивачеві страхові виплати.

Такий висновок суду є правильним з огляду на наступне.

Відповідно до п.28 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23.06.1993 року в редакції зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 492 від 18.07.1994 року, яка діяла на момент виникнення даних правовідносин, перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводиться у разі підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до спільної постанови адміністрації і профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» № 1/6 від 26.01.1996 року з 01.01.1996 року тарифні ставки були збільшені у 2,5 рази.

З 01 червня 1997 року відповідно до спільної постанови адміністрації і профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» № 3/91/06 від 21.05.1997 року на підприємстві року тарифні ставки були збільшені у 1,25 рази.

З 01 січня 1998 року відповідно до спільної постанови адміністрації і профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» від 25.12.1997 року № 6/195 «Про перегляд структури заробітної плати» тарифні ставки були збільшені в 1,3 рази.

З 01 липня 1999 року згідно спільної постанови адміністрації та профспілкових комітетів від 30.06.1999 р. № 11/13/5 тарифні ставки та посадові оклади були збільшені в 1,265 рази.

З 01 січня 2000 року спільною постановою адміністрації та профспілкових комітетів від 28.12.1999 р. № 16/20/11 тарифні ставки та посадові оклади були збільшені в 1,226 рази.

З 01 травня 2000 року згідно наказу ДП «КЗДРК» від 29.05.2000 № 159 тарифні ставки та посадові оклади були збільшені в 1,217 рази.

Тому, розглядаючи справу, суд першої інстанції правильно перерахував призначену позивачеві підприємством суму відшкодування шкоди, починаючи з 01 січня 1996 року по 01 квітня 2001 року, на коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а саме: 2,5 - з 01 січня 1996 року; 1,25 - з 01 червня 1997 року; 1,3 - з 01 січня 1998 року; 1,265 - з 01 липня 1999 року; 1,226 - з 01 січня 2000 року та 1,217 з 01 травня 2000 року.

Ухвалюючи рішення, суд виконав вимоги абз. 6 пункту 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472 (із наступними змінами і доповненнями), та перевірив, чи не перевищує перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності середній заробіток відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом повного календарного або у перерахунку на повний календарний місяць роботи.

Відповідно до п. 41 Правил, якщо заяву на відшкодування шкоди потерпілий або заінтересовані особи подали через три роки з дня визначення МСЕК стійкої втрати працездатності, відшкодування шкоди проводиться з дня подання заяви.

Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, виплати, призначені, але своєчасно не одержані потерпілим, або особою, яка має право на їх одержання, а також вимоги про перерахунок сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох років.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з Відділення Фонду недоплату за період з 20 березня 2006 року по 01 жовтня 2009 року в сумі 25057 грн. 50 коп., яка утворилася внаслідок неправильного коригування суми відшкодування шкоди ВАТ «КЗРК», а також визначив новий розмір щомісячної страхової виплати у сумі 950 грн. 99 коп., починаючи з 01 жовтня 2009 року.

На думку колегії суддів, рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду.

За таких обставин апеляційну скаргу Відділення Фонду необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Г.О.Савіна

Судді: В.П.Турік

Л.А.Братіщева