Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" вересня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого - судді Маслак В.П.,

при секретарі Стефанюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення коштів, набутих без достатньої правової підстави, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 коштів отриманих без достатньої правової підстави в сумі 15150,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що по домовленості з директором туристичної фірми «Турсервіс» ОСОБА_3, 22.03.2013р. позивачка для організації у майбутньому туру та укладення відповідного договору перерахувала на картковий рахунок відповідачки грошові кошти в сумі 15150,00 грн. На початку липня 2013 року позивачка дізналася, що туристична компанія не може організувати тур. Договірні відносини з туристичною компанією «Турсервіс» та відповідачкою позивачка не оформлювала, а тому кошти в сумі 15150,00 грн. були набуті без достатньої правової підстави.

Після порушення провадження у справі позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачки 15150,00 грн. безпідставно набутих коштів, 11360,21 грн. інфляційних та 643,87 грн. 3% річних.

Представник відповідачки в письмовому відзиві заперечила проти доводів та вимог позовної заяви, вказує, що спірна сума була сплачена позивачкою на виконання усного договору купівлі-продажу в якості попередньої оплати. Докази розірвання вказаних договірних відносин відсутні, а тому кошти в сумі 15150,00 грн. отримані відповідачкою на законних підставах, в звязку з чим відсутні правові підстави для застосування ст.1212 ЦК України.

Представники сторін в засідання суду не зявилися.

У заяві від 10.06.2015р. позивачка просила розглядати справу за її відсутності.

У письмовому відзиві на позовну заяву представник відповідача просила розглядати справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як вказує позивачка та не заперечується відповідачкою, за усною домовленістю з директором туристичної фірми «Турсервіс» ОСОБА_3, 22.03.2013р. ОСОБА_1 перерахувала на картковий рахунок №218525 грошові кошти в сумі 15150,00 грн. для організації в майбутньому туристичної мандрівки, що підтверджується копією квитанції від 22.03.2013р. (а.с.8).

Картковий рахунок №218525 належить ОСОБА_2, що відповідачкою не заперечується.

03.07.2013р. позивачка направила відповідачці вимогу про повернення коштів в сумі 15150,00 грн., набутих без достатньої правової підстави (а.с.9, 10). Однак, відповідачка вказану вимогу не виконала і кошти не повернула.

Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК Україні договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року по справі №6-122цс14 було викладено правову позицію, за якою зазначено, що відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

Як встановлено судом, за усною домовленістю з ОСОБА_3 директором туристичної фірми «Турсервіс» ОСОБА_1, для організації туристичної поїздки, перерахувала на картковий рахунок №218525 грошові кошти в сумі 15150,00 грн.

Наведене свідчить про договірний характер відносин між ОСОБА_1 та туристичною фірмою «Турсервіс» в особі директора ОСОБА_3 Той факт, що договір укладено в усній формі не свідчить, що він є неукладеним.

Враховуючи, що грошові кошти було перераховано ОСОБА_2 в порядку виконання договірних зобовязань, набуття вказаного майна не є безпідставним, а тому положення ст. 1212 ЦК України до спірних правовідносин застосовуванню не підлягають.

З урахуванням вищевикладеного, в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.202, 205, 1212 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 292 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В. П. Маслак