УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О., Дьоміної О.О., Завгородньої І.М., Євграфової Є.П.,Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Феміда та Немезіда» про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 липня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 06 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що 12 жовтня 2012 року о 16 год. 00 хв. відбулося зіткнення транспортних засобів, а саме: автомобіля марки «Мазда 3», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_7 та автомобіля марки СНЕRY AMYLET, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження, а позивач зазнав тілесних ушкоджень.

Вина ОСОБА_7 підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2012 року, відповідно до якої він був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Згідно з довідкою № 9088150 про дорожньо-транспортну пригоду цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7, як власника наземного транспортного засобу, була застрахована у Страховому товаристві з додатковою відповідальністю «Гарантія» (далі - СТзДВ «Гарантія»), а тому позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування та з іншими документами до СТзДВ «Гарантія».

05 листопада 2012 року за заявою СТзДВ «Гарантія» була виконана оцінка вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу СНЕRY AMYLET, державний номерний знак НОМЕР_2, яка відповідно до звіту № 01879 складає 25 035 грн 30 коп.

Листом від 21 червня 2013 року № 1713 страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування, оскільки поліс від 12 жовтня 2012 року № АЕ/0024762, за яким була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7, вступав в дію з 00 год. 00 хв. 13 жовтня 2012 року, а тому у СТзДВ «Гарантія» відсутні законні підстави для виплати страхового відшкодування за дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася о 16 год. 00 хв. 12 жовтня 2012 року.

Листом від 29 жовтня 2013 року № 3/1-05 Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) відмовило у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з невиконанням ОСОБА_6 вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» щодо збереження пошкодженого майна у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, неможливістю його огляду та відчуження транспортного засобу.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 липня 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь позивача суму франшизи в розмірі 1 тис. грн, компенсацію моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 4 тис. грн, вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 06 листопада 2014 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 липня 2014 року у частині відмови у стягненні судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу скасовано, ухвалено у цій частині нове рішення. Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу у розмірі 3 410 грн 20 коп. У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просив скасувати судові рішення у частині відмови у стягненні страхового відшкодування, ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 12 жовтня 2012 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_7, керуючи автомобілем марки «Мазда 3», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Люстдорфська дорога, в районі будинку № 11-а, при виїзді з автозаправної станції на проїжджу частину вул. Люстдорфська дорога не надав перевагу в русі автомобілю СНЕRY AMYLET, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, який рухався по вул. Люстдорфська дорога, внаслідок чого скоїв зіткнення.

У результаті автомобілі отримали механічні пошкодження, а позивач отримав тілесні ушкодження, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 9088150.

Згідно з технічним паспортом серії НОМЕР_3 автомобіль марки СНЕRY AМYLET, державний номерний знак НОМЕР_2, належить на праві власності позивачу.

Постановою інспектора дізнання відділу ОМ ДТП, дізнання та розшуку транспортних засобів, що зникли з місця ДТП, УДАІ ГУМВС України в Одеській області від 16 жовтня 2012 року в порушенні кримінальної справи стосовно водіїв: ОСОБА_7, ОСОБА_6 відмовлено у зв'язку з відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2012 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача були завдані механічні пошкодження, зокрема були пошкоджені: передня центральна, бокова ліва, передня ліва частини автомобіля, що підтверджується довідками про дорожньо-транспортну пригоду.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, 12 жовтня 2012 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7, як власника автомобіля, не була застрахована, оскільки строк дії полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0024762, за яким була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, почався з 00 год. 00 хв. 13 жовтня 2012 року, в той час як дорожньо-транспортна пригода відбулася 12 жовтня 2012 року о 16 год. 00 хв.

Позивач 18 жовтня 2012 року звернувся до СТзДВ «Гарантія» з заявою про виплату страхового відшкодування та з іншими документам.

05 листопада 2012 року за заявою позивача СТзДВ «Гарантія» була виконана оцінка вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу СНЕRY AMYLET, державний номерний знак НОМЕР_2.

Згідно зі звітом про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, № 01879 оцінка вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу СНЕRY AMYLET, державний номерний знак НОМЕР_2, складає 25 035 грн 30 коп.

Листом від 21 червня 2013 року № 1713 СТзДВ «Гарантія» відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 не була застрахована, а тому в СТзДВ «Гарантія» відсутні законні підстави для виплати страхового відшкодування за даною дорожньо-транспортною пригодою.

У липні 2013 року позивач звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про виплату страхового відшкодування.

Листом департаменту врегулювання МТСБУ від 29 жовтня 2013 року № 3/1-05/30036 позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки згідно з рапортом, наданим аварійним комісаром, неможливо провести огляд транспортного засобу СНЕRY AMYLET, державний номерний знак НОМЕР_2.

Суди попередній інстанцій дійшли висновку, що, відмовляючи у виплаті страхового відшкодування, МТСБУ діяло відповідно до вимог закону, і підстав для стягнення з МТСБУ на користь позивача страхового відшкодування немає, оскільки саме з вини позивача не був наданий аварійному комісару для огляду та проведення експертизи пошкоджений транспортний засіб, який належав позивачу на праві власності; внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу були спричинені тілесні ушкодження, але від проходження судово-медичного обстеження останній відмовився, що підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 16 жовтня 2012 року, а тому немає підстав для стягнення з МТСБУ на користь позивача компенсації моральної шкоди в розмірі 500 грн.

Проте з таким висновком судів повністю погодитись не можна.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовʼязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з п. 34.1 ст. 34 Закону страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Пунктом 36.1 ст. 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 1 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ), з урахуванням умов, зазначених у статті 9 та пункті 19.1 статті 19 Закону.

Суд апеляційної інстанції не врахував зазначених норм матеріального права та на порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України не звернув уваги на те, що вимоги Закону позивачем виконані, у визначений Законом строк ОСОБА_6 звернувся до страховика СТзДВ «Гарантія», про якого йому було повідомлено органами ДАІ, страховик, у свою чергу, розпочав розслідування, направив свого представника за місцем знаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. За заявою СТзДВ «Гарантія» та у присутності його представників була виконана оцінка вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги у цій частині та дійшов передчасного висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

З огляду на допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справи, рішення апеляційного суду необхідно скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 06 листопада 2014 року скасувати, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: П.О. Гвоздик О.О. Дьоміна
Є.П. Євграфова І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко