22 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя
особа - ОСОБА_6, про стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля та витрати за проведене експертне дослідження,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 4 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 лютого 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля та витрати за проведене експертне дослідження.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 25 листопада
80 коп. Посилаючись на викладене ОСОБА_4 просив стягнути вартість відновлювального ремонту автомобіля та витрати за проведене експертне дослідження.
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від

4 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя

особа - ОСОБА_6, про стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля та витрати за проведене експертне дослідження задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 11 196 грн 80 коп., витрати за проведене експертне дослідження в розмірі 600 грн, всього стягнуто 11 796 грн 80 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 лютого 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від

4 грудня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обʼєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звʼязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що оскільки вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді доведена та відповідач відмовився від проведення судової автотоварознавчої експертизи, то на підставі доказів, наданих сторонами й належним чином оцінених судом (ст. 212 ЦПК України), стягнуто вартість відновлювального ремонту автомобіля та витрати за проведення експертного дослідження.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 про те, що при визначенні розміру майнової шкоди суд не врахував його матеріальний стан не заслуговують на увагу, оскільки суд при визначенні такого відшкодування врахував надані останнім докази та надав їм належну оцінку.

Інші доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 4 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від

5 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля та витрати за проведене експертне дослідження залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко