Справа № 755/8142/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9332/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Арапіна Н.Є.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 липня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача ПАТ «Ідея Банк» - Карпець Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 26 травня 2015 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», боржник: ОСОБА_4 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 27 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27 лютого 2015 року задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» та стягнуто з ОСОБА_4 на користь банку 39 991 грн. 96 коп. заборгованості за кредитним договором №Р24.120.77630 від 8 жовтня 2013 року, судові витрати по оплаті третейського збору у розмірі 95 грн.

Заявник Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 27 лютого 2015 року у справі № 1Б-497/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року відмовлено у видачі виконавчого листа згідно рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 27 лютого 2015 року.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, заявник Публічне акціонерне товариство подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначив, що суд першої інстанції не вірно застосував Закон України «Про третейські суди», ст.. 389-10, 355, 360-7 ЦПК України, а також не вірно встановив, що справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до споживача про стягнення заборгованості за кредитним договором - є справою про захист праві споживачів, що виключена з компетенції третейського суду. Суд не звернув увагу на те, що до спорів щодо захисту прав споживачів відносяться спори за позовами споживачів, у яких вони вимагають захистити їх права передбачені Законом України «Про захист прав споживачів» та порушені відповідачем.

Суд не мав правових підстав для висновку про те, що третейське застереження, за яким Постійно діючим третейським судом при асоціації українських банків розглядалась справа №ІБ-497/15 є нікчемним.

В судовому засіданні представник позивача Карпець Ю.В. доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

В судове засідання не з'явилася відповідач ОСОБА_4, яка у встановленому законом порядку була повідомлена про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у її відсутність відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право: постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу; змінити ухвалу; скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що на час виникнення спірних правовідносин 8 жовтня 2013 року, Закон України «Про третейські суди» містив заборону на укладення третейської угоди щодо розгляду справ у спорах щодо захисту прав споживачів. Третейське застереження передбачене п. 5.4 договору, є порушенням ч.1 ст. 203 ЦК України щодо змісту правочину та є такою, що суперечить положенням п.14 ч.1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» від 11 травня 2004 року зі змінами та доповненнями, зокрема щодо справ про захист прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку, не підлягають розгляду третейськими судами. Та з огляду на приписи ч.1 ст. 215 ЦК України, оспорюваний пункт кредитного договору щодо третейського застереження є недійсним.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна з огляду на таке.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 389-7 ЦПК Українипитання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про третейські суди» компетентний суд - місцевий загальний суд чи місцевий господарський суд за місцем розгляду справи третейським судом.

Місцезнаходженням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, який ухвали рішення, є м. Київ, вул. М. Раскової, 15, що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27 лютого 2015 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з останньої 39 991 грн. 96 коп. заборгованості за кредитним договором №Р24.120.77630 від 8 жовтня 2013 року, судові витрати по оплаті третейського збору у розмірі 95 грн.

Статтею 389-10 ЦПК України закріплено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим вішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейська угода визнана недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених Законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено стороною у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ. Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване, серед іншого, якщо справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

ПАТ «Ідея Банк» не є споживачем в розумінні п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів».

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Ідея Банк» звернулось до третейського суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи заявлені вимоги посиланням на норми ЦК України, спеціальне законодавство у системі кредитування, а також на порушення відповідачем умов договору кредиту. Третейський суд розглянув справу в межах заявлених вимог.

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що відповідач ОСОБА_4 зверталась до суду з позовом про захист їх прав, як споживачів фінансових послуг за укладеним кредитним договором.

Таким чином, колегія вважає, що суд першої інстанції не звернув на вищезазначені норми закону та передчасно прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 26 травня 2015 року - скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: