У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про вселення та зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні житловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просив вселити його в будинок АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_5 не перешкоджати йому в користуванні будинком АДРЕСА_1. Позивач посилався на те, що в 1994 році був зареєстрований в спірному будинку, як онук бабусі ОСОБА_6., де постійно проживав. З 23 січня 2005 року по 24 жовтня 2006 року він відбував покарання в місцях позбавлення волі. Після смерті бабусі 22 березня 2006 року в спірний будинок поселилась відповідачка. Зазначав, що після його звільнення він не може поселитись у спірне помешкання, оскільки відповідачка чинить йому перешкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_4 у користуванні будинком АДРЕСА_1.

Вселено ОСОБА_4 у будинок АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно виходив з того, що ОСОБА_4 має право проживання в спірному будинку, оскільки він зареєстрований ньому у встановленому законом порядку, вселився у спірне помешкання як член сім'ї ОСОБА_6., та на час його відсутності за ним збереглося житло.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами попередніх інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О. Маляренко А.В. Нагорняк В.А.