УХВАЛАІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про визнання дій незаконними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 грудня та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 27 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що з грудня 2002 року перебував у трудових відносинах із публічним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - ПАТ «ММК ім. Ілліча»), працюючи на різних посадах, у тому числі з листопада 2011 року - начальником бюро (бюро адміністративного контролю) відділу режиму, контролю та профілактики Управління безпеки.

Відповідно до наказу підприємства № 151 від 1 березня 2013 року «Про зміну організаційної структури ПАТ «ММК імені Ілліча» передбачалася ліквідація структурного підрозділу Управління безпеки зі штатом 95 одиниць із одночасним утворенням нового підрозділу - Управління безпеки та контролю зі штатом 76 одиниць.

Наказом № 71-к від 13 лютого 2014 року його було звільнено з 14 лютого 2014 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці.

Враховуючи те, що фактично відбулася зміна організаційної структури підприємства, а не зміни в організації виробництва і праці; з моменту утворення Управління безпеки та контролю його штат збільшився з 76 одиниці на момент звільнення позивача до кількісного складу штату понад 100 одиниць; йому не були запропоновані усі вакантні посади на час звільнення; до новостворених підрозділів були набрані зовнішні кандидати з інших підрозділів підприємства, а не з числа вивільнюваних працівників його Управління безпеки; недотримані правила переважного права на залишення на роботі його, як сумлінного працівника, до якого застосовувалися роботодавцем під час роботи заохочувальні міри; профком, який не провів аналіз руху чисельності працівників по старому і новому штатному розкладу, необґрунтовано дав згоду на його звільнення, просив визнати незаконними дії ПАТ «ММК Імені Ілліча» щодо його звільнення, скасувати наказ № 71-к від 13 лютого 2014 року в частині звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, поновити його на роботі на посаді начальника бюро (бюро адміністративного контролю) відділу режиму, контролю та профілактики Управління безпеки ПАТ «ММК імені Ілліча», стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту його звільнення з 14 лютого 2014 року по день ухвалення рішення, виходячи із середньоденної заробітної плати - 477 грн 84 коп., відшкодувати моральну шкоду у розмірі в сумі 10 тис. грн.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 27 січня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, із висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що підприємство правомірно звільнило позивача з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі зміною організації виробництва і праці.

Колегія суддів погоджується з такими висновками.

Як убачається із матеріалів справи ПАТ «ММК ім. Ілліча» виконано усі передбачені законодавством вимоги у разі звільнення працівника відповідно до п. 1 ст.40 КЗпП України, а саме: ним прийнято рішення щодо зміни організаційної структури комбіната шляхом прийняття відповідного наказу; попереджено ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України про ліквідацію управління безпеки, і як наслідок скорочення штату працівників.

Крім того, позивачу неодноразово пропонувалися вакансії, від яких він постійно відмовлявся, про що свідчать протоколи засідань комісії Управління безпеки та контролю, а також на його звільнення комбінат отримав згоду профспілкового комітету, яка є обґрунтованою.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції, та не спростовують висновків судів і не дають підстав вважати, що ними при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову у задоволенні позову.

Виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст. 11 ЦПК України, та заявлених позовних вимог, рішення судів попередніх інстанцій є правильними та законними, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 грудня та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель
Судді:А.О. Лесько
В.А. Черненко