Справа № 466/1137/13 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/2019/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Шашкіної С.А.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Хом"яка Антона Петровича, ОКП ЛОР "БТІ та ЕО", третя особа - ЖБК-210 про визнання права на майно втрачене незаконними діями в укладенні незаконної угоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб між ними розірвано.

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06.10.1998 року про виділ частки у спільному майні подружжя, за ОСОБА_2 визнано право власності на 2/3 частки в квартирі АДРЕСА_1. 1/3 частки спірної квартири залишено у власності ОСОБА_3

04 лютого 2006 року ОСОБА_3 на підставі договору дарування відчужив належну йому на праві власності ? частку квартири синові - ОСОБА_4

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2008 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування частки квартири АДРЕСА_1 від 04 лютого 2006 року.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції вірно виходив з положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України встановивши при цьому, що позивачем не представлено суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України судами у попередніх справах встановлено, що спірна 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 на законних підставах належала на праві власності ОСОБА_3, який в свою чергу на власний розсуд розпорядився своєю власністю та подарував її синові. Договір дарування був укладений у відповідності до вимог закону. Жодних прав позивача спірним договором не порушено.

Враховуючи вищенаведене, судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: