Ухвала

Іменем України

06 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі ‒ ПАТ КБ «Надра») звернулося до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до умов кредитного договору від 23 березня 2007 року № 78257225 ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у розмірі 26 700 доларів США на строк до 31 березня 2009 року. На забезпечення виконання умов цього договору банк 26 березня 2007 року уклав із ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договори поруки.

Відповідно до умов кредитного договору від 26 березня 2007 року № 78258489 ОСОБА_3 отримала кредитні кошти у розмірі 26 700 доларів США на строк до 31 березня 2009 року. На забезпечення виконання зазначеного договору банк того ж дня уклав із ОСОБА_2 договір поруки.

За кредитним договором від 26 березня 2007 року № 78257018 ОСОБА_4 отримав кредитні кошти у розмірі 26 700 доларів США на строк до 31 березня 2009 року. На забезпечення виконання зазначеного договору банк того ж дня уклав із ОСОБА_2 договір поруки.

Крім того, 24 березня 2007 року ОСОБА_5 уклала із банком кредитний договір № 78258439, відповідно до умов якого отримала кредитні кошти у розмірі 26 700 доларів США на строк до 31 березня 2009 року. На забезпечення виконання умов цього договору банк 26 березня 2007 року уклав із ОСОБА_2 договір поруки.

У результаті порушення умов кредитних договорів утворилася заборгованість, яку позичальники та їх поручителі, незважаючи на вимоги, не погасили.

Враховуючи викладене, позивач просив: стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 78257225 у розмірі 45 260,31 доларів США, що станом на 22 серпня 2012 року еквівалентно 361 765 грн. 66 коп.; стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 78258489 у розмірі 45 250,31 доларів США, що еквівалентно 361 690 грн. 76 коп.; стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 78257018 у розмірі 45 275,25 доларів США, що еквівалентно 361 885 грн. 07 коп.; стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 78258439 у розмірі 45 506,32 доларів США, що еквівалентно 363 732 грн. 02 коп.

Справа судами розглядалася неодноразово. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 липня 2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2014 року рішення районного суду скасовано. Позов ПАТ КБ «Надра» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 708 776 грн. 45 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 708 629 грн. 72 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 709 010 грн. 41 коп. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 712 628 грн. 96 коп. В іншій частині позову відмовлено. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Рішення апеляційного суду в частині, що стосується ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ними не оскаржені, тому в касаційному порядку не переглядаються (ст. 335 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення районного суду та частково задовольняючи позов, апеляційний суд, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України, про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду апеляційної інстанції при новому розгляді справи, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_2 як позичальник не виконав свої кредитні зобов'язання, допустив заборгованість, яка визначена згідно вимог закону та умов договору. При цьому суд обґрунтовано виходив із вимог ст. 264 ЦК України про переривання позовної давності, оскільки 11 листопада 2009 року відповідач здійснив часткову проплату заборгованості, що ним не заперечується.

Посилання у касаційній скарзі на ч. 4 ст. 559 ЦК України є безпідставними, так як ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 рішення апеляційного суду не оскаржили і повноважень ОСОБА_2 на таке оскарження на надавали.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова