Ухвала

Іменем України

06 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житлове приміщення (квартиру) шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення за касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, поданою представником - ОСОБА_6, на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 24 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 04 квітня 2008 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), діючи на підставі рішення Першотравневого суду Чернівецької області від 25 грудня 2012 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 08 травня 2013 року, від імені ОСОБА_3 продало їй квартиру АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що колишній власник квартири проживає за іншою адресою, проте зареєстрований у цій квартирі, а члени його сім'ї: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжують проживати у зазначеній квартирі, чим перешкоджають їй у здійсненні права власності на квартиру, позивачка просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у спірній квартирі, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виселити з цієї квартири, зобов'язати відповідачів надати безперешкодний доступ до квартири та передати їй ключі від вхідних дверей.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 24 грудня 2014 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. Виселено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з житлового приміщення - указаної квартири. Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надати безперешкодний доступ до житлового приміщення - квартири шляхом передачі ОСОБА_2 ключів від вхідних дверей цієї квартири. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ‒ ОСОБА_6 ‒ просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов власника квартири, ОСОБА_2, про усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження майном (ст. 391 ЦК України), суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що позивач набула право власності на спірну квартиру в порядку виконання рішення суду, зокрема рішення Першотравневого суду Чернівецької області від 25 грудня 2012 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 08 травня 2013 року, ухвалених у справі за позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому квартира була продана від імені боржника ОСОБА_3, який на даний час у квартирі не проживає, проте зберігає у ній реєстрацію.

Усуваючи позивачу перешкоди у здійсненні права власності, суди законно виселили з квартири осіб, які у ній проживають.

Доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують, оскільки встановлено, що у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу, за яким ОСОБА_2 набула право власності на квартиру, відмовлено.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, поданою представником - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова