Справа №464/3140/15-ц
пр.№ 4-с/464/20/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Калітовській А.Б.

з участю стягувача ОСОБА_1

представників відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у

Львівській області ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників боржника УПФУ в Галицькому районі м. Львова Черевика

Є.В., ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

17.04.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. Скарга мотивована тим, що 31.03.2015 року державним виконавцем винесео постанову про закінчення виконавчого провадження за рішенням Європейського суду з прав людини від 20.06.2013 року. Проте, вказане рішення виконано частково. На користь ОСОБА_1 О,Г. стягнуто 2000 євро. Натомість рішення національного суду про здійснення перерахунку та виплати пенсії не виконано. Тому ОСОБА_1 просить скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала скаргу та просила її задовольнити. При цьому ОСОБА_1 посилалася на те, що перерахунок пенсії було здійснено одноразово в 2011 році, після цього рішення суду не виконувалося. Тому Європейський суд з прав людини зобов`язав державу Україна виплатити 2000 євро та виконати рішення національного суду, яке залишилося невиконаним.

Представники відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області в судовому засіданні скаргу не визнали, зазначивши, що закінчення виконавчого провадження було проведено з додержанням вимог законодавства.

Представники боржника УПФУ в судовому засіданні скаргу не підтримали, посилаючись на те, що рішення суду про перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії виконано повністю. На теперішній час перерахунок не здійснюється, оскільки розмір соціальних виплат залежить від соціально-економічних можливостей держави.

Заслухавши стягувача, представників відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області, представників боржника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 11.08.2010 року визнано незаконними дії УПФУ в Галицькому районі м. Львова в частині відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внасідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 08.07.2007 року по 31.12.2007 року та починаючи з 22.05.2008 року. Крім того, вказаним судовим рішенням зобов`язано відповідача здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внасідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 08.07.2007 року по 31.12.2007 року та починаючи з 22.05.2008 року.

Постанова набрала законної сили 12.05.2011 року.

22.06.2011 року ОСОБА_1 отримала виконавчий лист.

29.06.2011 року відкрито виконавче провадження з вищезазначеним виконавчим листом.

21.07.2011 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

07.05.2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на вказану постанову державного виконавця

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 26.06.2012 року скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову про закінчення виконавчого провадження скасовано, Сихівський ВДВС зобов`язано здійснити виконавчі дії по виконанню виконавчого листа, виданого Сихівським районним судом 22.06.2011 року.

З причини того, що постанова Сихівського районного суду м. Львова від 11.08.2010 року тривалий час не виконувалася, ОСОБА_1 звернулася до Європейського суду з прав людини, який 20.06.2013 року ухвалив рішення про зобов`язання виконати рішення національного суду та про стягнення на користь ОСОБА_1 2000 євро.

31.03.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за рішенням Європейського суду з прав людини від 20.06.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Стягувач ОСОБА_1 з постановою про закінчення виконавчого провадження не погоджується та просить її скасувати.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови державний виконавець посилається на те, що рішення Європейського суду з прав людини виконано фактично в повному обсязі, грошові кошти в сумі 21066 грн. 16 коп. (еквівалент 2000 євро) перераховано стягувачу, також сплачена пеня за несвоєчасне виконання рішення. Також державний виконавець посилається на лист УПФУ в Галицькому районі м. Львова від 13.08.2014 року, де зазначено, що рішення національного суду виконано. Окрім цього, мотивувальна частина оскаржуваної постанови містить посилання на те, що обов`язок уряду забезпечити виконання рішення національного суду закінчився 01.11.2011 року, коли було змінено законодавство щодо пенсії стягувача.

При цьому державний виконавець, як на підставу закінчення обов`язку уряду забезпечити виконання рішення, посилається на рішення Європейського суду з прав людини від 03.10.2014 року у справі «Великода проти України», в якому стягувач ОСОБА_1 не є заявником, але де має місце аналогічна ситуація.

В той же час, з питання права на перерахунок пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внасідок Чорнобильської катастрофи» є декілька рішень Європейського суду з прав людини з протилежною позицією.

Тому, вирішуючи скаргу суд виходить з наступного.

Пунктом 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадженя підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Мотивуючи постанову про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець посилається саме на п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 20.06.2013 року зобов`язано виконати рішення національного суду та виплатити на користь ОСОБА_1 2000 євро.

В судовому засіданні встановлено, що на виконання рішення Європейського суду з прав людини ОСОБА_1 отримала 2000 євро. Також в судовому засіданні встановлено, що рішення національного суду щодо перерахунку пенсії після 20.06.2013 року не виконувалося.

Це підтверджується поясненнями сторін, а також листом Головного управління юстиції у Львівській області № Ш-314/09 від 05.11.2013 року, де зазначено, що 05.11.2013 року державним виконавцем накладено штраф на боржника з причини нездійснення перерахунку та виплати пенсії стягувачу з 01.11.2011 року.

Доказів того, що боржник здійснив перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внасідок Чорнобильської катастрофи» після 01.11.2011 року, суду не надано. Крім того, представники боржника в судовому засіданні, та державний виконавець в постанові про закінчення виконавчого провадження посилаються на те, що після 01.11.2011 року закінчився обов`язок боржника проводити відповідний перерахунок та виплату пенсії стягувачу.

Суд враховує, що в постанові Сихівського районного суду м. Львова від 11.08.2010 року не зазначено кінцевої дати перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1

19.06.2011 року дійсно набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік». Відповідно до ст. 7 Закону, Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що норми і положення ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внасідок Чорнобильської катастрофи» застосовується у порядку та розмірах, встановлениїх Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного Фонду України на 2011 рік. На виконання цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 23.07.2011 року.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року вищезазначені норми Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визнано неконституційними.

Отже, на час закінчення виконавчого провадження відсутні підстави закінчення обов`язку уряду забезпечити виконання рішення національного суду про перерахунок ОСОБА_1 пенсії. Тому, у державного виконавця не було законних підстав для закінчення виконавчого провадження.

За таких обставин суд вважає закінчення виконавчого провадження безпідставним та передчасним.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 42, 49 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 370, 375, 378 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5 від 31 березня 2015 року про закінчення виконавчого провадження рішення Євпропейського суду з прав людини № 65656/11 від 20 червня 2013 року.

Зобов`язати відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України здійснити виконавчі дії по виконанню рішення Євпропейського суду з прав людини № 65656/11 від 20 червня 2013 року в частині обов`язкового виконання рішення національного суду, ухваленого на користь ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом п`яти днів з дня винисення ухвали.

Головуючий: