Справа № 357/3215/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О. ,

при секретарі - Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-і особи Служба в справах дітей Білоцерківської міської ради, Служба у справах дітей Фастівської міської ради про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої дитини;

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, 3-я особа Служба в справах дітей Фастівської міської ради про позбавлення батьківських прав батька неповнолітньої дочки : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи тим, що відповідач не належно виконує свої батьківські обов"язки, самоусунувся від виконання своїх обов"язків щодо дитини, не цікавиться станом здоров"я , розвитком дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Дочка відповідача проживає разом з позивачкою, яка здійснює фактично догляд за дитиною, здійснює її матеріальне утримання. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд позов задовольнити, позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини - дочки ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивачка та її представник за договором позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позов не визнали повністю, надали письмові заперечення, згідно з якими відповідач дійсно не виконував належним чином своїх батьківських обов»язків протягом часу з вересня 2013р. по листопад 2014р., але починаючи з грудня 2014р. він звернувся до ВДВС про переведення виконавчого провадження за місцем роботи, розпочав сплату аліментів, звернувся до органу опіки та піклування про встановлення часу спілкування з дитиною, тобто змінив своє відношення до дитини.

3-я особа Служба в справах дітей Фастівської міської ради представника в судове засідання не направила, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності, в задоволенні позову не заперечувала.

Залучена згідно з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 20.05.2015року Служба в справах дітей Білоцерківської міської ради в особі представника за довіреністю про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 не заперечував, пояснив, що на захист прав дитини, доцільно позбавити відповідача батьківських прав .

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, особисто відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні 20.04.2015р. та його представника, представника 3-ї особи, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Статтею 165 Сімейного Кодексу України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім»ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров»я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо, вона, він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень ст..19 Сімейного Кодексу участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських прав є обов»язковою.

Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 - громадянин України перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 29.08.2000року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, видане Відділом РАЦС Білоцерківського міськвиконкому на підставі актового запису про шлюб № 743.

Від шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.12.2013р. шлюб між сторонами було розірвано.

Також, в судовому засіданні було встановлено, що малолітня ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, а її батьком записаний ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданим 24.05.2001р. Відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області , згідно актового запису про народження № 599 .

Позивачка в судовому засіданні послалася на те, що після розлучення з відповідачем, малолітня дитина залишилася проживати разом з нею АДРЕСА_1.

Виконанням своїх батьківських обов»язків відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 та її матеріальним забезпеченням, вихованням та доглядом відповідач не займається.

Судом встановлено, що відповідач на цей час зареєстрований також за адресою АДРЕСА_1, хоч за заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 20.05.2014р. за позовом ОСОБА_1. до ОСОБА_2 про визнання втратив ним право користування житлом, він був визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1. Дане рішення було скасоване ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08.12.2014р., яким в позові ОСОБА_1. відмовлено.

Відповідно до висновку Виконавчого комітету Фастівської міської ради, якою було розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дочки ОСОБА_3, було встановлено, що фактично ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2, батько не проживає разом з дитиною з жовтня 2013року, батько ухиляється від сплати аліментів по утриманню дитини, заборгованість становить - 8198грн., всі витрати по утриманню дитини несе її мати, батько не бере участі в додаткових витратах на дитину, не телефонував їй, не привітав із жодним святом. Також батько дитини не надав згоди на виїзд дитини на спортивні змагання за кордоном, що є порушенням прав дитини. А тому комісія з прав дитини на засіданнях 06.11.2014р. та 02.12.2014р. рекомендували ОСОБА_2 погасити заборгованість по аліментах, але сплачено всього 1000грн. 12.01.2015р.

Враховуючи вищенаведене комісія вважала доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3.

Але, при цьому суду надані докази звернення позивачки ОСОБА_1 до Служби в справах дітей Білоцерківської міської ради з питанням надання висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_3 та згідно з листом начальника Служби в справах дітей Білоцерківської міської ради до начальника Служби в справах дітей Фастівської міської ради від 03.10.2014року №1742 з метою прийняття об»активного та виваженого рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 просили надати свої рекомендації та пропозиції, а також висновок органу опіки та піклування з даного питання на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання та інших документів, які стосуються справи. Відповідь просили надати до 22.10.2014р.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради від 20.02.2015року № 43 було надано висновок Білоцерківському міськрайонному суду для вирішення спору про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3. Але, з пояснень представника відповідача - цей висновок оскаржується до Фастівського міськрайонного суду , яким постановлено рішення від 22.06.2015року про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 про скасування рішення, але рішення в законну силу не вступило.

Крім цього, за повідомленням Служби в справах дітей Білоцерківської міської ради від 18.06.2015р. рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав на комісії з питань захисту прав дитини не розглядалося за відсутність ОСОБА_2, який перебуває в зоні проведення АТО.

Тобто, в даному випадку суду не надано жодного висновку органу опіки та піклування, в тому числі Фастівської міської ради за місцем проживання ОСОБА_2 та Білоцерківської ради за місцем проживання ОСОБА_1 та неповнолітньої ОСОБА_3 щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно своєї дитини.

Суд враховує те, що законодавством України а саме ст. 164 СК України питання про позбавлення батьківських прав слід вирішувати лише після повного і всебічного , об»активного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Саме ця норма Закону прописана у вимозі ст.19 СК України про подання до суду письмового висновку щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В судовому засіданні з врахуванням міжнародних та національних правових норм щодо прав дитини, а саме ст.12 ч.1 Конвенції ООН від 20.11.1989р. «Про права дитини», ратифікованої Україною 27.02.1991р. держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини. З цією метою дитині судом було надано можливість бути заслуханою в судовому процесі. З пояснень неповнолітньої ОСОБА_3, яка досягла віку 14-ти років, в присутності її законного представника ОСОБА_1, вбачається, що між батьками після розлучення виникли неприязне ні відносини, батько вчинив відносно матері неправомірні дії, а тому, вона особисто не бажає мати такого батька, який не поважає її матір та не піклується про неї особисто.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму ВС України від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - зважаючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов»язків.

А тому, за відсутністю висновку органу опіки та піклування, з метою не допущення порушення прав дитини, без врахування всіх обставин, що мають значення для вирішення спору, суд вважає що позовні вимоги не знайшли обґрунтування належними доказами, а тому до задоволення не підлягають. А в рішенні необхідно зобов»язати відповідача змінити відношення до своєї доньки та покласти Службу в справах дітей Білоцерківської міської ради здійснювати контроль за виконанням відповідачем свої батьківських обов»язків.

Керуючись ст.ст. 15,60,212-215, 218,223 ЦПК України, ст.164 Сімейного Кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити своє відношення до неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. та попередити його, що у разі не зміни своєї поведінки по відношенню до дитини, він може бути позбавлений своїх батьківських прав відносно дитини.

Контроль за виконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов»язків відносно дочки ОСОБА_3, покласти на органи опіки та піклування Білоцерківської міської ради.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова