АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/742/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43 Пироженко В.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівВініченка Б. Б. , Дмитренка М. І.
при секретаріВосколович Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа: виконавчий комітет Черкаської міської ради про вселення, поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі, стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_7 звернулася з вказаним позовом до ОСОБА_6 посилаючись на те, що їй за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 вересня 2013 року належить ? частина житлового будинку АДРЕСА_1. Інша ? його частини належить відповідачу. Шлюб між сторонами був розірваний у грудні 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час розгляду справи про поділ спільного майна подружжя у 2013 році ухвалою суду була призначена судова будівельно-технічна експертиза. Згідно з її висновком за № 1789/12-23; № 970/971/972/13-23 від 15.04.2013 року було розроблено два варіанта розподілу будинковолодіння. Найбільш прийнятним для ОСОБА_7 з малолітньою донькою є перший варіант вказаної експертизи з незначним відхиленням від ідеальних часток співвласників на дві ізольовані частини, де їй виділяється позначена на схемі зеленим кольором частина.

Крім того, даний будинок знаходиться на земельній ділянці площею 301 кв.м., яка перебуває у спільній власності сторін. ОСОБА_6 не дає можливості позивачці з дочкою проживати у вказаному будинку.

У зв'язку з цим ОСОБА_7 просила розділити земельну ділянку згідно часток кожного, вселити її з дочкою в будинок та розділити його по першому варіанту експертизи. Стягнути з відповідача 10 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Розділено житловий будинок АДРЕСА_1 виділивши ОСОБА_7 в натурі частину житлового будинку по першому варіанту судової будівельно-технічної експертизи від 15.04.2013 року позначеної на схемі зеленим кольором: 2-1 коридор площею 5,7 кв.м.; 2-2 коридор площею 7,7 кв.м.; 2-5 житлову кімнату 13,7 кв.м.; 2-6 кладову площею 5,7 кв.м.; 2-7 санвузол 6,1 кв.м.; а/гн ганок - 1; № 8 вигрібну яму - 1; И навіс (тим. буд.) 1; № 4-7 огорожа 1/2; 111 вимощення ?.

ОСОБА_6 виділено в будинку приміщення: кухню 2-3 площею 11,1 кв.м.; 2-4 житлову кімнату - 13,6 кв.м., господарську будівлю З незавершену - 1; № 4-7 огорожу 1/2, 111 вимощення ?.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 17 926 грн. компенсації.

Для забезпечення окремого користування житловими приміщеннями, які пропонуються виділити в користування співвласників, в житловому будинку АДРЕСА_1 необхідно: демонтувати дверні блоки та замурувати дверні прорізи між приміщеннями 2-5 (пл. 13,7 кв.м.) та 2-4 (пл. 13,6 кв.м.) та між приміщеннями 2-2 (пл. 7,7 кв.м.) та 2-3 (пл. 11,1 кв.м.);

- між приміщеннями 2-4 (пл. 13,6 кв.м.) та 2-3 (пл. 11,1 кв.м.) влаштувати дверний проріз та встановити дверний блок;

- в приміщенні 2-5 (пл. 11,1 кв.м.) в наружній стіні влаштувати дверний проріз та встановити вхідний дверний блок.

Подальші роботи по забезпеченню частин будинку автономними системами інженерного обладнання та встановлення необхідних приладів повинні проводитись кожним із співвласників за власні кошти.

Лінія розподілу горища житлового будинку проходить по лінії розподілу першого поверху. При необхідності по лінії розподілу горища влаштувати перегородку.

Для проведення реконструкції необхідно одержати дозвіл місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розроблених, затверджених в установленому порядку проектної документації, дозволу виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю.

Розділено земельну ділянку по 1 варіанту судової земельно-технічної експертизи від 23.10.2014 року та виділено ОСОБА_7 земельну ділянку позначену на схемі фіолетовим кольором розміром 150,5 кв.м., в тому числі частина земельної ділянки спільного користування, яка розташована у відповідних межах.

Виділено ОСОБА_6 земельну ділянку позначену на схемі зеленим кольором розміром 150,5 кв.м., в тому числі частина земельної ділянки спільного користування в межах згідно визначеного варіанту розподілу.

Для забезпечення можливого підходу всіх співвласників до водопровідної колонки пропонується виділити земельну ділянку загального користування площею 77,6 кв.м. (на план-схемі жовтого кольору), яка розташована у відповідних межах.

В задоволенні інших позовних вимогах позивачці відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 978 грн. 26 коп. понесених судових витрат за сплату судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. При цьому вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_7 в свою чергу також оскаржила рішення суду, вважаючи, що висновки суду не відповідають обставинам справи та рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та просила його змінити, задовольнивши її вимоги в частині вселення та стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., стягнення витрат за проведену експертизу в розмірі 2 337 грн.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволена бути не може, а апеляція ОСОБА_7 підлягає задоволенню лише частково.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Так з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 вересня 2013 року поділено спільне майно подружжя і ОСОБА_7 виділено ? частину домоволодіння АДРЕСА_1. Інша ? частина даного домоволодіння виділена ОСОБА_6 Рішення суду набрало законної сили.

Шлюб між сторонами розірвано 02.12.2009 року. Малолітня дитина, ОСОБА_8, проживає з матір'ю.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1 рішенням Черкаської міської ради від 05.07.2007 року № 2-701 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 301.0 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

При розгляді Соснівським районним судом м. Черкаси справи про поділ майна подружжя, судом була призначена судова будівельно-технічна експертиза, за висновками якої ( № 1789/12-23; № 970/971/972/13.23 від 15.04.2013 року ) надано два варіанти розподілу домоволодіння з проведенням ряду будівельних робіт по переобладнанню та переплануванню.

Позивачка звернулась до суду з позовом про поділ частини житлового будинку та земельної ділянки відповідно до ідеальних часток.

Під час розгляду даної справи в суді першої інстанції судом була призначена судова земельно-технічна експертиза, на вирішення якої були поставлені питання щодо визначення можливих варіантів розподілу земельної ділянки з урахуванням варіантів розподілу житлового будинку по експертизі від 15.04.2013 року.

Судовим експертом 23.10.2014 року складено висновок судової земельно-технічної експертизи № 1453/14/23 та надано три варіанти розподілу земельної ділянки в натурі.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із спільного майна, що є у спільній частковій власності.

Як вбачається з роз'яснень у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» (з наступними змінами), якщо виділ в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника. Суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливо проходу з вулиці на подвір»я. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.

Таким чином, дослідивши всі наявні докази в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що розроблений експертом перший варіант розподілу житлового будинку з прибудовами з виділом кожній із сторін відокремленої частини будинку з самостійним виходом з проведенням переобладнання та перепланування з незначним відхиленням від ідеальних часток співвласників є найбільш прийнятним та буде відповідати інтересам кожного із співвласників. Суд справедливо виділив ОСОБА_7 частину домоволодіння з входом, позначену на варіанті зеленим кольором, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, яка проживає разом з позивачкою.

Застосований при розподілі земельної ділянки перший варіант також достатньо обґрунтований і відповідає інтересам сторін.

При цьому колегія суддів відхиляє як безпідставні посилання апелянта на порушення протипожежних та санітарних норм, а також невідповідність поділу визначеним ідеальним часткам.

Що стосується погодження органу самоврядування стосовно перепланування та переобладнання домоволодіння, то згідно листа заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади (вих. № 3394-01-21 від 27.03.2015 року) а також заяви в судовому засіданні представника виконавчого комітету Черкаської міської ради надання такого дозволу можливе при відповідному зверненні до виконавчих органів.

Даючи оцінку доводам апеляційної скарги ОСОБА_6 з приводу врахування при розподілі домоволодіння самочинно збудованих приміщень, апеляційний суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи при визначенні варіантів розподілу житлового будинку експертом були враховані приміщення: коридор ( 2-1 ) площею 5,7 кв.м.; кладова (2-6 ) площею 5,7 кв.м. та санвузол( 2-7 ) площею 6,1 кв.м.

Апелянт вважає, що ця добудова є самочинним будівництвом і відповідно до п. 2.3 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна» ( наказ Міністерства з питань житлового-комунального господарства України 2007 року № 55. Зареєстровано в МЮ України 06.07.2007 року за № 774/14041) не повинна включатись до розрахунку часток.

Разом з тим, як вбачається з поетажного плану на будівлю А-1 по АДРЕСА_1 станом на 1978 рік існувала добудова до будинку 2-1 площею 7.8 кв.м., зареєстрована належним чином.

Як пояснили в судовому засіданні обидві сторони, після придбання спірного будинку у спільну власність на підставі договору купівлі-продажу від 18 грудня 2001 року, під час перебування у шлюбі в 2005 році частково розширили цю добудову, обладнавши в ній санвузол, коридор та кладову.

Допитана в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_9 пояснила, що при проведенні судової будівельно-технічної експертизи вона врахувала спірну добудову, оскільки розширення цієї добудови подружжям під час шлюбу було незначним і не порушувало будівельних санітарних та протипожежних норм.

Таким чином, приймаючи до уваги висновок експерта, а з метою уникнути невиправданої тяганини при розгляді даної справи та захисту прав позивачки, колегія суддів погоджується з рішення районного суду в цій частині, який поклав в основу рішення висновок судової будівельно-технічної експертизи від 15.04.2013 року № 1789/12-23.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 несуттєві і не дають підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції з визначених ним підстав.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на наявність в матеріалах справи доказів того, що відповідач перешкоджає позивачці з дитиною проживати у спірному будинку. Про це не заперечував і сам ОСОБА_6

ОСОБА_7 за рішенням суду належить ? будинку, тобто половина спільного домоволодіння.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приймаючи до уваги, що позивачка просила суд вселити її разом з донькою у спірний будинок, колегія суддів вважає, що така вимога є способом захисту порушеного права власності, тому позов ОСОБА_7 в цій частині підлягає задоволенню.

Також, на думку апеляційного суду, підлягає частковому задоволенню вимога позивачки про стягнення моральної шкоди.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час навмисно незаконно перешкоджає позивачці проживати у спірному будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Отже суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_7 має право на таке відшкодування, але, оцінюючи величину душевних страждань, які позивачка зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї та її дитини, вважає, що її позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню лише частково, в розмірі 3 000 грн.

Визначаючи розмір судових витрат, які підлягають стягненню, колегія суддів враховує, що позивачкою сплачено 1711 грн. 86 коп. судового збору та 2 337 грн. 00 коп. витрат на проведення експертизи.

У зв'язку з частковим задоволенням позову, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати присуджуються позивачці пропорційно задоволеним позовним вимогам, тому стягненню на користь ОСОБА_7 підлягає додатково 2 798 грн. судових витрат.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права. Тому рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 лютого 2015 року - змінити, скасувавши його в частині відмови в позові про вселення та та стягнення моральної шкоди.

Вселити ОСОБА_7 разом з дочкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в житловий будинок за адресою АДРЕСА_1.

Позов ОСОБА_7 простягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 3 000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Судові втирати по справі присудити пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 2 798 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :