Ухвала

Іменем України

06 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про встановлення факту спільного спроживання та визнання права власності в порядку спадкування за касаційними скаргами ОСОБА_2, поданою представником - ОСОБА_3, та ОСОБА_4, поданою представником - ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Харківської області від 24 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_6, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що вона з 2001 року проживала з ОСОБА_6 однією сім'єю, навідувала її у лікарні та придбавала для неї ліки, позивачка просила встановити факт спільного проживання та її родинного зв'язку з померлою ОСОБА_6 та визнати за нею право власності на зазначене вище майно в порядку спадкування за законом.

У лютому 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, в якому посилаючись на те, що вона є спадкоємцем ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, який був рідним дядьком померлої ОСОБА_6, просила встановити факт родинних відносин ОСОБА_7 та ОСОБА_6, визнати право власності на зазначену вище квартиру за ОСОБА_7 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, а за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26 квітня 2012 року, у задоволенні позовів ОСОБА_2 і ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2013 року вказане вище рішення цього суду було скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами в частині, що стосується позовних вимог ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання за нею права власності на спадкове майно.

Рішенням цього ж суду від 10 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 грудня 2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24 травня 2013 року заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами задоволено. Зазначене рішення районного суду скасовано за нововиявленими обставинами.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19 березня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та покійної ОСОБА_6 не менше ніж п'ять років до дня смерті ОСОБА_6 Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом у четверту чергу.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 вересня 2014 року рішення районного суду скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 -просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ‒ просить змінити рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й залишити заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2012 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 у зв'язку з нововиявленими обставинами без задоволення.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, апеляційний суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що позивач не довела факту проживання, не менш як п'ять років до відкриття спадщини, однією сім'єю з ОСОБА_6, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1. Доведення цих обставин було процесуальним обов'язком саме позивача (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Виходячи з цього у суду були відсутні підстави для задоволення вимог про визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6

Прохання, викладені в касаційній скарзі ОСОБА_4 про скасування рішення апеляційного суду і залишення заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення районного суду у зв'язку з нововиявленими обставинами без задоволення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 365 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, та ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 24 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова