Ухвала

іменем україни

15 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про захист прав споживача, спонукання виконати договір, стягнення пені та відшкодування моральної шкоди; за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором та суми за додаткові роботи, зміну конструкції, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (далі - ФОП ОСОБА_5) про захист прав споживача, спонукання виконати договір, стягнення пені та відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_4 обґрунтовував свої вимоги тим, що між ним і відповідачем 13 червня 2014 року був укладений договір на виготовлення металоконструкцій. На виконання умов указаного договору він передав ФОП ОСОБА_5 вихідні дані для виготовлення металоконструкцій і здійснив авансовий платіж у розмірі 8 000 грн. Однак, відповідач порушив умови договору та встановив лише частину металоконстракцій. Звернення до відповідача з вимогою виконати свої договірні зобов'язання залишилися без реагування.

ФОП ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором та суми за додаткові роботи, зміну конструкції, відшкодування моральної шкоди.

ФОП ОСОБА_5 обґрунтовував свої вимоги тим, що на замовлення ОСОБА_4 від 07 червня 2014 року він виготовив для останнього ковані перила, які доставив та встановив у будинку АДРЕСА_1. Того ж дня - 13 червня 2014 року, між сторонами укладеного договір на виготовлення металоконструкцій (перил кованих) вартістю 11 500 грн. У якості авансу ОСОБА_4 передав ФОП ОСОБА_5 8 000 грн. В обумовлений сторонами строк - 22 липня 2014 року, виготовлені у повному обсязі, прогрунтовані і пофарбовані металоконструкції (перила ковані) були доставлені в будинок за вищевказаною адресою і в присутності ОСОБА_4 встановлені. Проте, незадовго до закінчення монтажних робіт останній покинув вказаний будинок і відмовився приймати та оплачувати виконану роботу. На телефонні дзвінки ОСОБА_4 не відповідає. Оскільки останній відмовився приймати та оплачувати виконані роботи, ФОП ОСОБА_5 демонтував «решітку Р-2» і «решітку Р-3» та відвіз їх назад в майстерню до оплати виконаної роботи.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано ФОП ОСОБА_5 виконати умови договору від 13 червня 2014 року в частині виготовленні, доставки, встановлення, ґрунтування і фарбування металоконструкцій (перил кованих), а саме: однієї штуки металоконструкції «решітка Р-3» і однієї штуки металоконструкції «решітка Р-2», на сходинах у будинку в селищі Високий Харківського району Харківської області. В задоволенні решти позову ОСОБА_4 відмовлено. Зустрічний позов ФОП ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_5 несплачену суму за договором від 13 червня 2014 року на виготовлення металоконструкцій у розмірі. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти зустрічного позову ФОП ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить змінити рішення місцевого та ухвалу апеляційного судів і стягнути на його користь з ФОП ОСОБА_5 пеню в розмірі 13 455 грн. та 7 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково первісний та зустрічний позови, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну правову оцінку, обґрунтованого виходив із того, що сторони не дотримались умов договору від 13 червня 2014 року. Жодна із сторін договору не пред'явила у передбаченому законом порядку претензії іншій стороні, не вжила заходів з метою узгодження відносин та остаточного виконання зобов'язань, передбачених указаним договором та законодавством, норми якого регулюють спірні відносини.

Так, замовник ОСОБА_4, усупереч пунктам 1.1., 4.2. договору від 13 червня 2014 року та ч. 1 ст. 865 ЦК України безпідставно не прийняв 22 липня 2014 року виконану роботу та не пред'явив виконавцю претензії щодо якості виробу чи його монтажу в будинку. Разом з тим, ФОП ОСОБА_5, скориставшись передбаченим ч. 2 ст. 874 ЦК України правом притримання предмету договору, демонтував і забрав з собою частину металоконструкцій, притримуючи її у себе, і також не пред'являв замовнику певних, чітко визначених претензій та не вжив заходів з метою усунення перешкод і остаточного виконання умов договору.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_4 у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська