Справа № 388/1142/15-ц
У Х В А Л А

"06" липня 2015 р. Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошового завдатку,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошового завдатку.

Розглянувши подану позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошового завдатку, дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Аналіз вищезазначеного поняття дозволяє виділити наступні ознаки завдатку: як завдаток може передаватися грошова сума або рухоме майно; завдатком може бути забезпечено лише зобов'язання, що випливає з договору; завдаток виконує три основні функції: платіжну (завдаток видається в рахунок належних за договором платежів); підтверджувальну (передачею завдатку боржник підтверджує наявність основного зобов'язання); забезпечувальну (встановлення негативних наслідків невиконання зобов'язання, забезпеченого завдатком, гарантує виконання такого зобов'язання).

Таким чином, завдаток є забезпеченням зобовязання, що випливає з договору.

Як убачається із позовної заяви ОСОБА_1 та доданих до неї матеріалів, спірний грошовий завдаток було надано для забезпечення виконання основного зобовязання, а саме договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: вул. Левітана, 4, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Відповідно до вказаного, завдаток є похідним від основного зобовязання, що не може існувати самостійно, а лише виконувати гарантійні функції, що стосуються забезпечення виконання основного зобовязання.

Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За змістом п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу права користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); права, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки як вище зазначалось завдаток є похідним від основного зобовязання, що не може існувати самостійно, а лише виконувати гарантійні функції, що стосуються забезпечення виконання основного зобовязання, основним зобовязанням у цій справі є договір купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: вул. Левітана, 4, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, відповідно цей спір має виключну підсудність, а тому повинен розглядатися за місцем знаходження нерухомого майна.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Таким чином, оскільки подана позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошового завдатку не підсудна цьому суду, відповідно має бути повернена для звернення до належного суду.

За змістом ч. 3 ст. 122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу. У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

Судом у порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України здійснено заходи, що стосуються встановлення місця реєстрації проживання (перебування) відповідача у справі ОСОБА_2 та відповідно до адресної довідки Долинського районного сектору УДМС України в Кіровоградській області відповідач ОСОБА_2 жителем ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться.

З ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 3 червня 2015 року, що додана до позовної заяви, вбачається, що останнє зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: вул. Подбельського, 40/36, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, тобто зареєстроване місце проживання відповідача цим судом не встановлено, а тому не має підстав уважати, що справа підсудна Долинському районному суду Кіровоградської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, підлягає поверненню позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошового завдатку, оскільки не підсудна цьому суду.

Керуючись ч. ч. 2, 4, 5 ст. 121, п. 3 ч. 1 ст. 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення грошового завдатку.

Розяснити ОСОБА_1 про право подання цієї позовної заяви до належного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3