АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9052/2015 Головуючий в 1-й інстанції - Петренко НО.
Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», 3-я особа : Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про внесення змін в договір найму ,-

в с т а н о в и л а:

В квітні 2015 року позивач пред»явив зазначений позов до відповідачів та зазначав,що відповідно до рішення Київської міської Ради 12.06.1978 року йому на сім»ю з трьох осіб була надана житлова кімната площею 19,7 кв. м в комунальній трьохкімнатній квартирі АДРЕСА_1, а через деякий час була приєднана ще одна кімната площею 16,7 кв. м.

Посилаючись на те, що відповідачі, будучи зареєстрованими на вказаній площі, відмовляються погасити заборгованість по квартплаті та комунальним послугам, яка складає 3241,94 грн. та платити поточні платежі,позивач просив рішенням суду внести зміни в договір найму вказаного житлового приміщення та виділити йому на сім»ю з чотирьох осіб: він, ОСОБА_4,ОСОБА_6 та ОСОБА_8 кімнату площею 19,7 кв.м, а кімнату площею 16,7 кв. м, виділити ОСОБА_3,ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та укласти окремі договори найму на вказані кімнати.

Рішенням Святошинського районного суду м .Києва від 21 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції,позивач просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити його позов. Зазначає,що висновки суду не відповідають обставинам справи,суд не врахував рішення виконавчого комітету Ленінградської районної Ради народних депутатів №965 від 11.09.1978 року про надання його сім»ї кімнати площею 16,7 кв.м..

Вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з"явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що на підставі рішення виконкому Київської міської Ради депутатів трудящихся від 12.06.1978 року за № 610, 28.06.1978 року, ОСОБА_2 видано ордер за №Г 322370 на сім»ю із трьох осіб - його , дружину - ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4, на право зайняття однієї кімнати розміром 19,7 кв.м , в загальній квартирі АДРЕСА_1 тимчасово без зняття з квартирного обліку.

Рішенням виконавчого комітету Ленінградської районної Ради народних депутатів від 11.09.1978 року за № 965 за ОСОБА_2 з родиною 3 особи - він, дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_4, закріплено другу вільну кімнату в квартирі № 6 пл.. 16,7 кв.м в 3-х кімнатній квартирі по АДРЕСА_1. З квартирного обліку знято.

Відповідно до довідки форми № 3 Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 01.04.2015 року № 2867, в загальній квартирі АДРЕСА_1, дві кімнати житловою площею 36,4 кв.м займають та в ній зареєстровані сім осіб : ОСОБА_2 - власник особового рахунку; ОСОБА_3 - його колишня дружина; ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - сини; ОСОБА_6 - дружина сина ; ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - онуки .

Згідно з ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що останнім не надано доказів того, що Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» позивачу відмовлено в укладенні окремих договорів найму, як і не надано доказів про надання ОСОБА_2 ще однієї кімнати.

Таке рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального та процесуального прав, що регулюють правовідносини, що виникли між сторонами.

Згідно зі ст. 104 ЖК України, член сімґї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сімґї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.У разі відмовлення членів сімґї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 звертався до наймодавця щодо питання укладення окремих договорів найму, останній не надав ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції.

Крім того, Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» з подальшими змінами роз»яснено, що відповідно до ст. 104 ЖК, суд вправі задовольнити вимоги члена сім»ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі у кількості сімох осіб - чотири чоловіки та три жінки, займають дві кімнати жилою площею 36,4 кв.м .. З вказаних осіб подружжя складають лише дві особи.

Враховуючи норму жилої площі, встановленої в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу ( ст. 47 ЖК України), виділення у користування відповідачам кімнат у запропонований позивачем порядок з підстав передбачених ст. 104 ЖК України неможливе.

При цьому колегія суддів звертає увагу і на ту обставину, що п. 52 Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов і надання ним житлових приміщень в Українській РСР передбачено, що при наданні житлових приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі старше 9 років, окрім подружжя.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308 , 313-315 ЦПК України , колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: