Провадження № 2-р/761/24/15
У Х В А Л А

Іменем України

11 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.

за участю представника ОСОБА_1: ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Петрусенко Ганни Олександрівни про роз'яснення рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 04 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Шевченківське РУ ГУ МВС України в м.Києві про усунення перешкод в користуванні власністю та відшкодування шкоди та виправлення описки у виконавчому листі, -

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2015 року до суду надійшла зазначена заява.

В заяві заявник просить: роз'яснити резолютивну частину рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2013 року, вказавши з якого саме будинку підлягає виселенню ОСОБА_3; привести у відповідність виконавчий документ, оскільки, у резолютивній частині виконавчого документа зазначено адресу «АДРЕСА_2», а на звороті виконавчого документа зазначено «АДРЕСА_3».

Свою заяву заявник обгрунтовує тим, що за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2013 року, ОСОБА_3 підлягає виселенню з квартири за АДРЕСА_1, проте будинку АДРЕСА_1 не існує, домоволодіння АДРЕСА_1 складається з трьох житлових будинків під літерою, «А», «Б», «В».

Згідно відповіді №3735 (И-2015) від 19.03.2015, наданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, квартира №20 проінвентаризована в літері «Б». А тому заявник вважає, що в рішенні суду має бути зазначено про виселення з будинку «26-Б».

Заявник в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду клопотання про розгляд справи в її відсутність.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав частково та просив її задовольнити в частині зазначенні у виконавчому листі адреси проживання боржника не «26-Б», а «26». Щодо заяви про роз'яснення рішення пояснив, що рішення суду є зрозумілим та повністю відповідає правовстановлюючим документам на квартиру.

Представник ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви, оскільки рішення є зрозумілим та не потребує роз'яснення.

Вивчивши матеріали цивільної справи, заяви та доказів, які прикладені до заяви, вислухавши представників сторін, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 18.12.2009 р. № 14 визначено, що роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Судом в судовому засіданні встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2013 року проголошеному в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Шевченківське РУ ГУ МВС України в м. Києві про усунення перешкод в користуванні власністю та відшкодування шкоди - позовні вимоги задоволено частково - ОСОБА_3 виселено з квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1.

Рішення суду оскаржувалось в апеляційному та касаційному порядку, проте залишене без змін.

02.07.2013 року на виконання зазначеного рішення було видано виконавчий лист.

Постановою від 07.08.2013 року старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві Петрусенко Г.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва про виселення ОСОБА_3 та був наданий час боржнику для добровільного виконання рішення суду.

ОСОБА_3 в добровільному порядку рішення суду не виконала. У своїх заявах, як на підставу невиконання рішення суду посилається на ту обставину, що на даний час не існує будинку АДРЕСА_1, а існує будинок АДРЕСА_3.

В листах від 16.11.2012 року за №42494 та від 19.03.2015 року №3735 Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна зазначає, що за даними інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 будинковолодіння складається з декількох будівель, яким відповідно до вимог «Інструкції про проведення технічної інвентаризації на об'єкти нерухомого майна» бюро надає літери. Літеровка, яку вказує БТІ не має відношення до поштової адреси будівлі, а є технічним терміном. Всі будинки, які входять до складу будинковолодіння по АДРЕСА_1 є окремими будівлями, але мають одну поштову адресу. Квартира №20 розташована в житловому будинку літер «Б», який має поштову адресу АДРЕСА_1. Зазначена адреса не змінювалась.

Як вбачається з копії Договору купівлі-продажу квартири від 14.09.2000 року, ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_1. За вказаною адресою відбулась і реєстрація права власності ОСОБА_1 на квартиру.

Будь-яких посилань на домоволодіння чи на літеру «Б» договір купівлі-продажу не має, а тому суд не може зазначити в рішенні суду про виселення відповідача з будинку №26-Б», оскільки це фактично є зміна інформації, яка зазначена в правовстановлюючих документах та зміна рішення суду, що при його роз'ясненні не допускається.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 пояснив, що квартира №20 дійсно розташована в будинку під літерою «Б», в будинку під літерою «А» та «В» квартири під №20 немає.

Державний виконавець у своїй заяві не зазначила, яким нормативно-правовим актом передбачено, що суд може взяти до уваги технічні терміни та в зв'язку з цим внести зміни до рішення суду. При тому, що лише наявність таблички на будинку із зазначенням літери не свідчить про ту обставину, що ОСОБА_3 має законом передбачене право користуватись квартирою АДРЕСА_1.

Отже, оскільки позначення літерами будинків є технічним терміном та не впливає на поштову адресу будинку, рішення суду викладено в ясній та зрозумілій формі, в ньому чітко і конкретно зазначені висновки суду по суті заявлених позовних вимог, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про роз'яснення рішення суду.

Крім того, державний виконавець в заяві просила привести у відповідність виконавчий документ, оскільки, у резолютивній частині виконавчого документа зазначено адресу «АДРЕСА_2», а на звороті виконавчого документа зазначено «АДРЕСА_3».

Частина 2 статті 369 ЦПК України визначає, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Як вбачається, ЦПК України не передбачає право державного виконавця на звернення до суду із заявою про виправлення помилки при оформленні виконавчого листа, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви державного виконавця в цій частині.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 221, 369 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Петрусенко Ганни Олександрівни про роз'яснення рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 04 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Шевченківське РУ ГУ МВС України в м.Києві про усунення перешкод в користуванні власністю та відшкодування шкоди та виправлення описки у виконавчому листі- відхилити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула