АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретаря Лук'янишиної М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк" на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк" (далі - ПАТ КБ „Приватбанк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказувало на те, що 28 грудня 2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит в розмірі 11739 доларів США з кінцевим терміном повернення - 27 грудня 2012 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором того ж дня між банком та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за

кредитним договором станом на 3 вересня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 26068,13 доларів США, з яких: непогашена сума кредиту - 8250,70 доларів США, заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом- 1755,06 доларів США, комісія за користування кредитом - 521,60 доларів США

------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц - 668/14 головуючий у 1-й інстанції Мілінчук С.В.

категорія: 19/27 суддя-доповідач Міцней В.Ф.

пеня за прострочення сплати кредиту - 14280,43 доларів США, штраф - 1260,34 доларів США.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ,,Приватбанк" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом, 28 грудня 2007 року між ПАТ КБ ,,Приватбанк" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за яким банк зобов'язався надати останньому кредит в розмірі 11739,5 доларів США, а позичальник зобов'язався сплатити 1,08% в місяць за користування кредитом та повернути кредит до 28 грудня 2012 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 28 грудня 2007 року між ПАТ КБ „Приватбанк" та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель відповідає за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до п. 7.3. кредитного договору виконання зобов'язання за цим договором забезпечено також заставою автомобіля DAEWOO Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Як вбачається з копій меморіальних ордерів, відповідачем ОСОБА_1 отримано 9313,19 доларів США, у тому числі 8648,22 доларів США на придбання автомобіля, 6,75 доларів США на реєстрацію обтяжень рухомого майна, 485,26 доларів США на сплату страхових платежів та 172,96 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту.

Згідно з п.7.1 кредитного договору погашення кредиту здійснюється позичальником з 24 по 28 число кожного місяця шляхом надання банку коштів в розмірі 225,61 доларів США.

За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 3 вересня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 26068,13 доларів США.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту перерахування грошових коштів в сумі 2426,31 доларів США на сплату страхових платежів у випадках, передбачених п.п.2.1.3., 2.2.7. кредитного договору, та не надано належних доказів на підтвердження ціни, за якою був проданий заставлений автомобіль, а також позивачем не пред'явлено вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, у зв'язку з чим порука вважається припиненою.

Проте такі висновки суду не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на законі.

Як вбачається з розрахунку позивача, розмір заборгованості визначено ним, виходячи із суми фактично отриманого відповідачем ОСОБА_1 кредиту - 9313,19 доларів США (а.с.3-5).

Страхові платежі в сумі 2426,31 доларів США банком не здійснювалися, тому при визначенні розміру заборгованості за кредитним договором ці платежі не враховані.

Також не можна погодитись з висновком суду про відсутність можливості реально визначити вартість проданого автомобіля.

Відповідно до звіту експерта про оцінку заставленого автомобіля від 14 жовтня 2013 року його ринкова вартість на дату оцінки становила 29000 грн (а.с.47-51).

З довідки ПАТ КБ „ПриватБанк" від 13 березня 2015 року вбачається, що заставлений автомобіль був реалізований у січні 2014 року за 4629,05 доларів США, що еквівалентно 37000 грн (а.с.58).

Отримані від реалізації автомобіля кошти були спрямовані на погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, випискою з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 (а.с.3-5, 55-57).

Однак цих коштів не вистачило для погашення всієї суми заборгованості, що підтверджується розрахунком позивача.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ „Приватбанк" до відповідачки ОСОБА_2, суд першої інстанції, виходив із того, що кінцевим строком виконання кредитного договору встановлено 27 грудня 2012 року, а кредитор у строк до 27 червня 2012 року не пред'явив вимоги до поручителя, тому порука вважається припиненою.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Частиною 4 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

За змістом ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Пунктом 12 договору поруки від 27 грудня 2007 року встановлено, що порука за цим договором припиняється після закінчення 5-ти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Отже, договором поруки встановлено строк її припинення - після закінчення 5-ти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Таким чином, порука не припинилася на час звернення позивача до суду з вказаним позовом.

Згідно з ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до п.п. 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 4899 грн 51 коп судового збору за подання позову та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.88, 307, 309, 314 ЦПК України , колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2015 року скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 26068,13 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долару США станом на 3 вересня 2014 року становить 326633 грн 69 коп.

Сягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,Приватбанк" в рівних частках судовий збір в розмірі 4899 грн 51 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: