У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого - Бисага Т.Ю.,

суддів - Дроботя В.В., Власова С.О.,

при секретарі - Чучка Н.В.,

за участю апеллянта - ОСОБА_1, представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 лютого 2015 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Генерального директора ТОВ "Комплекс Закарпаття" Івашкович Маріанни Зденеківни про зобов'язання надання безоплатного тимчасового житла, довідки на оплату житлово- комунальних послуг та укладення договору на послуги "Інтернет",-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися в суд із вказаним позовом посилаючись на те, що вони, як переселенці із зони АТО, проживають в готелі "Закарпаття", куди їх по програмі "Турбота" посилив регіональний штаб та оплачував їхнє проживання. З 20.10.2014 року вони отримують від орендаря послуги Інтернет" по 100 гривень. 05.11.2014 року переселенців із зони АТО, які проживають у вказаного готелі, зібрали в регіональному штабі та повідомили, що у зв'язку з прийняттям постанов КМ України №505 та № 509 вони повинні звернутись у відділення соціального захисту в м.Ужгород. Однак, про припинення фінансування їхнього перебування в готелі "Закарпаття" їх не повідомляли.

19.11.2014 року вони уклали субдоговір на находження в готелі "Закарпаття" в особі Генерального директора ТОВ "Комплекс "Закарпаття".

Вказують, що відповідно до ст.9 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", внутрішньо переміщена особа має право на: забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб'єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; для багатодітних сімей, інвалідів осіб похилого віку цей термін може бути подовжено.

У зв'язку з цим просили суд зобов'язати відповідача надати їм безоплатне тимчасове проживання в кімнаті №924 з 17.11.2014 року по 16.05.2015 року, надати довідку про суму коштів, які включені в субдоговір на оплату житлово-комунальних послуг, а також заключите договір про надання послуг "Інтернет".

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідачі, подали апеляційну скаргу, якою просять скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 лютого 2015 року та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи, - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перемісились з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в АДРЕСА_1, що стверджується довідками від 07.11.2014 року № та № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів про ведення антитерористичної операції.

Відповідно до укладеного між ТОВ "Комплекс "Закарпаття", в особі Генерального директора Івашкович М.З. та ОСОБА_1, ОСОБА_3 договору суборенди житлового приміщення від 05.11.2014 року, останні орендують приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

П.5.1 вказаного договору, передбачено, що загальна сума орендної плати за один місяць користування приміщення складає 1400 грн. разом з ПДВ.

Згідно листа Закарпатської обласної державної адміністрації від 17.11.2014 року слідує, що з метою раціонального розподілу витрат регіональним штабом з питань соціального забезпечення громадян України, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції позивачам було запропоновано безкоштовне тимчасове проживання в інших районах області, де також є належне медичне обслуговування.

Відповідно до п.4 ст.9 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", внутрішньо переміщена особа має право на: забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб'єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; для багатодітних сімей, інвалідів осіб похилого віку цей термін може бути подовжено.

Разом з тим, наведена норма закону не зобов'язує суб'єкта господарювання надавати внутрішньо переміщуваним особам послуги з безоплатного проживання та користування певними послугами.

Отже, позивачами як і в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції не надано жодних доказів, які б підтверджували, що відповідач зобов'язаний надати безоплатне тимчасове проживання позивачам.

Таким чином, доводи апеляції висновків суду не спростовують, а тому до уваги взяті бути не можуть.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_3, - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 лютого 2015 року,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: