233 № 224/628/14-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
09 липня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В. , при секретарі Радченко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності,
Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить визнати угоду, укладену 11 січня 2001 року між ним та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 дійсною, визнати за ним право власності на квартиру № 68 в будинку № 23 в місті Світлодарську міста Дебальцеве Донецької області, посилаючись на те, що 11 січня 2011 року між ним та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу (зареєстрований в Єнакієвському інвентар бюро в реєстровій книзі № 48 під реєстровим № 396 від 08.02.2001 року), згідно якому до нього перейшло право власності на квартиру № 68 в будинку № 23 в місті Світлодарську міста Дебальцеве Донецької області.
Договір купівлі-продажу спірної квартири був посвідчений та зареєстрований в Дебальцевській товарній біржі «Нерухомість», про що зроблено запис у Журналі реєстрації біржових угод (реєстраційний номер 9 від 11 січня 2001 року).
В звязку з тим, що йому у встановленому законом порядку треба визнати право власності на спірну квартиру, потрібно договір купівлі-продажу № 9 від 11 січня 2001 року привести у відповідність до діючого законодаства.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про повне підтримання заявлених вимог та про розгляд справи у його відсутність. В наданій суду заяві позивач не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, будучи належним чином сповіщеними про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, причини своєї неявки не повідомили, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
11 січня 2001 року між ОСОБА_4, ОСОБА_2, яка діяла у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 (продавці) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу квартири № 68 в будинку № 23 у м. Світлодарськ Донецької області, загальною площею 43,20 кв.м., житловою площею 30,40 кв.м., яка складається з двох кімнат, який зареєстровано Товарною біржею «Нерухомість» за реєстраційним номером 9 (а.с.4).
Згідно зі ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
На виконання вимог ч.2 ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) 08 лютого 2001 року договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований у Єнакієвському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 48 за реєстрованим № 396 та відповідні відомості про нового власника ОСОБА_1 були внесені до реєстраційного посвідчення (а.с.3).
З змістом ст.ст. 128,153 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обовязкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартир) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.
Згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.
Реєстрація Єнакієвським міжміським бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_1 права власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на лютий 2001 року не суперечила чинному законодавству. Правила державної реєстрації обєктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 року, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1995 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею.
Відповідно до п.5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-1У право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Оскільки покупець ОСОБА_1 повністю виконав умови договору купівлі-продажу квартири, сплатив за придбане майно 5942 грн., зареєстрував договір у відповідності з вимогами ч.2 ст. 227 ЦК УРСР у Єнакієвському міжміському бюро технічної інвентаризації, у передбаченому законом порядку договір купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавався недійсним, ОСОБА_1 на підставі ст.ст. 128,153 ЦК УРСР і ст. 49 Закону України «Про власність» набув право власності на спірну квартиру і правомірно володіє нею.
Таким чином, досліджені у справі доказі та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності задовольнити у повному обсязі.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 11 січня 2001 року квартири № 68 у будинку № 23 у м. Світлодарськ Донецької області, укладений та зареєстрований 11 січня 2001 року на Товарній біржі «Нерухомість» за реєстраційним номер 9, між ОСОБА_4, ОСОБА_2, яка діяла у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 та ОСОБА_1.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на квартиру № 68 (шістдесят вісім), що складається з двох кімнат, загальною площею 43,20 кв.м., житловою площею 30,40 кв.м., у будинку №23 (двадцять три) у м. Світлодарську Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш