У Х В А Л А

іменем україни

29 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Амеліна В. І., Остапчука Д. О.,

Дербенцевої Т. П., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, у якому зазначала, що 07 вересня 2013 року на вулиці Академіка Павлова в районі будинку № 162 у м. Харкові з вини ОСОБА_4, який керував автомобілем ЗАЗ 110307, д. н. з. НОМЕР_1, сталася ДТП, у результаті якої було пошкоджено належний їй автомобіль «Mercedes-Benz E240», д. н. з. НОМЕР_2.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в Публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Універсальна» (далі - ПАТ «СК «Універсальна»).

Посилаючись на вказані обставини та з урахуванням уточнень, просила стягнути з ОСОБА_4 6 487 грн 84 коп. матеріальної шкоди та 3 тис. грн моральної шкоди, а із ПАТ «СК «Універсальна» стягнути 6 866 грн 16 коп. матеріальної шкоди.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 6 487 грн 84 коп. матеріальної шкоди, 3 тис. грн моральної шкоди та 243 грн 60 коп. судового збору.

Стягнуто з ПАТ «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_3 6 866 грн 16 коп. матеріальної шкоди та 243 грн 60 коп. судового збору.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову до нього.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, посилаючись на приписи ст. ст. 1166, 1167, 1188, 1194 ЦК України, виходив із того, що саме з вини відповідача ОСОБА_4 сталася ДТП, у якій було пошкоджено належний на праві власності позивачу автомобіль, а тому саме він та ПАТ «СК «Універсальна», у якій було застраховано його цивільно-правову відповідальність, мають нести відповідальність за шкоду, заподіяну позивачу.

Судові рішення в частині стягнення із ПАТ «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_3 6 866 грн 16 коп. матеріальної шкоди в апеляційному поряду ніким не оскаржувалися і в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядалися, тому в цій частині судом касаційної інстанції на предмет законності та обґрунтованості не перевіряються.

У той же час з висновками судів в частині задоволення позову до ОСОБА_4 повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 07 вересня 2013 року на вулиці Академіка Павлова в районі будинку № 162 у м. Харкові з вини ОСОБА_4, який керував автомобілем ЗАЗ 110307, д. н. з. НОМЕР_1, сталася ДТП, у результаті якої було пошкоджено належний позивачці автомобіль «Mercedes-Benz E240», д. н. з. НОМЕР_2.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 23 липня 2014 року № 6560, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. Проф.. М. С. Бокаріуса розмір заподіяних ОСОБА_3 матеріальних збитків в результаті ДТП становить 7 376 грн 16 коп. (а. с. 68-71).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на підставі договору страхування № АЕ/2326346 застрахована в ПАТ «СК «Універсальна».

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач, посилаючись на те, що за власні кошти відремонтувала належний їй автомобіль, вважала, що саме з ОСОБА_4 на її користь підлягає стягненню різниця між визначеною сумою, яка підлягає стягненню зі страхової компанії, та розміром понесених фактичних витрат на ремонт автомобіля.

За змістом ст. ст. 10 та 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України надані суду докази мають бути належними та допустимими.

Вирішуючи спір по суті, суди в основу рішення про визначення розміру майнової шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП, поклали надані позивачем рахунок-фактуру, акт виконаних робіт та квитанцію до прибуткового касового ордера, відповідно до яких розмір понесених позивачем витрат на відновлювальний ремонт автомобіля становить 13 354 грн, у рахунок відшкодування яких зі ПАТ «СК «Універсальна» судами стягнуто 6 487 грн 84 коп.

У той же час на порушення приписів ст. ст. 212, 303 ЦПК України, визначаючи вартість відновлювального ремонту автомобіля в сумі 13 354 грн, суди належної оцінки наданим позивачем доказам вартості такого ремонту не надали та не звернули уваги на те, що згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 23 липня 2014 року № 6560 розмір відновлювального ремонту автомобіля становить 12 940 грн 88 коп. (а. с. 70).

У судових рішеннях з цього приводу відсутні будь-які висновки.

Крім того, згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі настання страхової випадку (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Виходячи із зазначеної норми, на ОСОБА_4 може бути покладена відповідальність за заподіяну позивачу шкоду, у разі коли розмір заподіяної шкоди перевищує ліміт страхового відшкодування страховика.

У той же час, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, на порушення приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний суд, не визначившись із характером спірних правовідносин та нормою права, що підлягає застосуванню при їх вирішенні, із лімітом відповідальності страховика та особи, винної у ДТП, не визначився та не перевірив, чи покривалися за рахунок страхової компанії збитки, заподіяні позивачу внаслідок зазначеної ДТП та дійшов передчасного висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення саме з ОСОБА_4 6 487 грн 84 коп. матеріальної шкоди.

Крім того, судами було встановлено та не заперечувалося сторонами про те, що ОСОБА_4 сплатив позивачу 510 грн франшизи, проте визначаючи розмір майнової шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4, суд цієї обставини не врахував.

Разом із тим апеляційний суд належним чином не перевірив доводів позивача про заподіяння їй моральної шкоди у визначеному судом першої інстанції розмірі.

Наведені апеляційним судом порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому постановлена у справі ухвала апеляційного суду в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції про задоволення позову до ОСОБА_4 не можна визнати законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим вона в цій частині підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції про задоволення позову до ОСОБА_4 скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. І. Амелін

Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко