Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2042/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

Іменем України

08.09.2015 Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді Потапенка В.І.

Суддів Чорнобривець О.С., Черненко В.В.

секретар Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06.07.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання угоди недійсною та скасування ухвали про затвердження мирової угоди , -

ВСТАНОВИЛА:

23.03.2015 року ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсною мирової угоди, укладеної між сторонами та затверджену Компаніївським районним судом Кіровоградської області 09.06.2004 року, скасування ухвали Компаніївського районного суду від 09.06.2004 року, стягнення з відповідача завданих внаслідок укладення мирової угоди збитків в сумі 21860 грн., стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 8000 грн., призначення справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням до розгляду. Посилалась на те, що рішенням Компаніївського районного суду від 03 квітня 2000 року по справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл майна № 2- 8/2000р. житловий будинок № 17 по вул. Молодіжній в смт. Компаніївка було розділено на 2 рівні частини між сторонами. 09 червня 2004 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, між сторонами було укладено мирову угоду, яка була затверджена ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 09.06.2004 року, провадження по справі закрито. Зазначає , що при затвердженні 09 червня 2004 року мирової угоди Компаніївським районним судом Кіровоградської області не було перевірено законність умов угоди, чи не суперечить вона інтересам сторін, не було перевірено дійсність поданої на затвердження мирової угоди, не з'ясовано наявність обставин, які б унеможливлювали виконання такої угоди, тобто внесення в текст угоди завідомо неправдивих даних, що могли б потягнути за собою наслідки недійсності такої угоди та порушення прав і законних інтересів сторін. Тому просить скасувати ухвалу про затвердження мирової угоди, оскільки вона була укладена під впливом тяжких обставин, стягнути з відповідача матеріальні та моральні збитки, призначити справу за позовом ОСОБА_2. до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні будинку № 17 по вул. Молодіжній в смт Компаніївка Кіровоградської області, по якій 09 червня 2004 року була затверджена мирова угода, до розгляду. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06.07.2015 року у задоволенні позову відмовлено. У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06.07.2015 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду , обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи , колегія суддів вважає , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, з підстав передбачених ст. 308 ЦПК України. Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком з присадибними будівлями за адресою Кіровоградська область, Компаніївський район, смт Компаніївка, вул. Молодіжна, 17 провадження у цивільній справі закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Ухвала суду набрала законної сили (а.с. 23). Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання мирової угоди, затвердженою ухвалою суду від 09.06.2004 року провадження у цивільній справі закрито. Ухвала набрала законної сили 03.03.2013 р. (а.с. 86, 87). Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлового будинком з присадибними будівлями за адресою Кіровоградська область, Компаніївський район, смт Компаніївка, вул. Молодіжна, 17 в задоволенні позову відмовлено. Рішення набрало законної сили 08.03.2013 р. (а.с. 88, 89). Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 29.05.2013 року рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2013 року залишене без змін. (а.с. 27-30). Згідно описової частини ухвали суду апеляційної інстанції ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2012 року прийнято відмову позивача від позову в частині вимог про розірвання мирової угоди та усунення перешкод в користуванні будинком і на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України провадження в цій частині закрито. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено рішенням суду першої інстанції від 19 квітня 2012 року. Зазначені судові рішення набрали законної сили. Не оскаржувалась позивачем і ухвала Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2012 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог. З врахуванням встановлених обставин справи , суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. При цьому суд зазначив, що мирову угоду не можна розглядати як договір у цивільно-правовому розумінні , оскільки порядок її укладання та затвердження регламентовано відповідними положеннями цивільно-процесуального законодавства України і, як наслідок, суд прийшов до висновку, що приписи ст.ст. 41, 48-58 ЦК УРСР та Глави 16 ЦК України не розповсюджуються на мирову угоду, затверджену ухвалою суду. Відтак, враховуючи, що цивільним законодавством України не передбачено такого способу захисту цивільних прав та інтересів, як визнання угоди такою, що втратила юридичну силу, застосовуючи механізм інституту недійсності правочину, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання недійсною мирової угоди, укладеної між сторонами, затверджену Компаніївським районним судом Кіровоградської області 09.06.2004 року та скасування зазначеної ухвали. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , а апеляційну скаргу вважає необгрунтованою враховуючи наступне. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції дійшов правильного висновку , що мирову угоду , затверджену ухвалою суду не можна розглядати як договір у цивільно-правовому розумінні, оскільки порядок її укладання та затвердження регламентовано відповідними положеннями цивільно-процесуального законодавства України і приписи ст.ст. 41, 48-58 ЦК УРСР та Глави 16 ЦК України не розповсюджуються на мирову угоду, затверджену ухвалою суду. Єдиним правильним способом вирішення даного спору є механізм оскарження судового рішення шляхом подання на ухвалу суду про затвердження мирової угоди апеляційної скарги відповідно до норм ЦПК України. Можливість такого оскарження передбачено п.8 ч.1 ст. 292 ЦПК України. У звязку із вищенаведеним відсутня будь-яка необхідність перевіряти доводи апеляційної скарги , оскільки вони ніяким чином не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обрання неправильного способу вирішення спору. Виходячи з вищенаведеного , колегія суддів дійшла висновку , що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права , його висновки відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відсутні. Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити. Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06.07.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді :