Справа № 567/433/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Бондарчук О.М.

з участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів звернулася ОСОБА_1

Свою заяву мотивує тим, що між нею та відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований 06 листопада 1999 року Плоскіською сільською радою Острозького району Рівненської області, актовий запис №6. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказує, що з відповідачем спільне життя не склалося, у них різні погляди на подружнє життя. Зазначає, що перспектив для збереження сім`ї немає, шлюб існує формально, примирення неможливе, оскільки подальше спільне життя суперечило б їх інтересам, тому просить розірвати шлюб.

Крім того, зазначає, що діти знаходяться на її повному матеріальному утриманні, однак, вона самостійно немає можливості надати для них належне утримання, достатнє для їхнього віку. Вказує, що відповідач участі в утриманні дітей не бере, хоча має для цього всі можливості, так як за віком та станом здоров'я є працездатною особою, має фізичну можливість працювати, отримувати певний матеріальний дохід, та постійно працює головним технологом у ФОП ОСОБА_5, тому має можливість брати участь в утриманні дітей.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу) щомісячно.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини, викладі в позовній заяві. Пояснила, що її шлюб з відповідачем існує формально, між ними втрачене почуття взаєморозуміння та довіри. Вказує, що перспектив для збереження сім'ї не має. Просить шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвати. Зазначає, що у них з відповідачем є двоє неповнолітніх дітей, проте добровільно допомоги на утримання синів не надає, хоча зобов'язаний це робити. Просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 усіх отриманих доходів щомісячно та судові витрати по справі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу з ОСОБА_1Зазначив, що також не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей, проте у розмірі 1/3 отриманих ним доходів щомісячно.

З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 встановлено, що 06 листопада 1999 року Плоскіською сільською радою Острозького району Рівненської області, актовий запис №6, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, яка після одруження отримала прізвище "ОСОБА_1". (а.с.6)

З копій свідоцтв про народження встановлено, що сторони по справі мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.8,9)

Відповідно до довідки про середню заробітну плату від 22.04.2015 року встановлено, що ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_5 та загальна сума доходу за період з квітня 2014 року по березень 2015 року становить 16614 грн. 90 коп.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, рахує, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 втратили почуття любові один до одного. На даний час шлюб фактично припинено і сторони спроб відновити шлюбні відносини не роблять. Таким чином шлюб існує формально. На даний час сторони разом не проживають і спільне господарство не ведеться з зазначених вище причин.

Таким чином, відсутність спільного побуту між позивачем та відповідачем є свідченням формального існування шлюбу між ними.

На даний час ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не робить. Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі протягом тривалого часу проживають роздільно, спроби примирення між ними не мали належного результату, а тому з цих підстав суд не бачить необхідності надати сторонам по справі строк для примирення.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, пов'язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, а тому шлюб необхідно розірвати.

Також, відповідно до ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому при вирішенні питання про стягнення аліментів суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно. Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 28 квітня 2015 року, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

При цьому судом береться до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дітей та сторін, відсутність інших утриманців у сторін, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Проте позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про її скрутне матеріальне становище, що б потребувало допуску негайного виконання рішення суду, тому в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 110-112 ст. 180-182 Сімейного кодексу України, ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд ,-

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 06 листопада 1999 року Плоскіською сільською радою Острозького району Рівненської області, актовий запис №6.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 28 квітня 2015 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір - 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.