Справа № 755/4333/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.

при секретарі Бородіні А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року позивач звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщеннямпосилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. За даною адресою зареєстровані відповідачі. За період з грудня 2013 року відповідачі в квартирі не з`являлись, оскільки проживають у місті Севастополі. Тому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі до суду не з'явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти позову не заперечують.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією ордеру на жиле приміщення (а.с.5). ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_4 (а.с.5).

Позивач у заяві зазначає, що після смерті ОСОБА_4, єдиним квартиронаймачем є ОСОБА_1.

Довідкою Форма № 3 підтверджується, що на даний час в квартирі зареєстровано п`ять осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7(а.с.6).

Із позовної заяви вбачається, що відповідачі є донькою та онукою ОСОБА_1, але в спірній квартирі не проживають, оскільки мешкають у місті Севастополі.

Актом від 20.02.2015 року, складений майстром ЖРЕО-401, вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з 1991 року не проживають у спірній квартирі (а.с.14). Однак, суд критично ставиться до даного акту, оскільки - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не є сторонами по справі, тому як доказ до уваги не береться.

Позивачем надано копію рішення Балаклавського районного суду міста Севастополя від 30 червня 2014 року, за яким підтверджується факт постійного місця проживання ОСОБА_2 на території міста Севастополя з 01.09.1997 року по 30.06.2014 року, в тому числі станом на 18 березня 2014 року (а.с.13).

Відповідачі, відповідно до ст. 31 ЦПК України , скористались своїм правом і визнали позовні вимоги (а.с.30, 31).

Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд, вважає за необхідне визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщеннямзадовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартирі АДРЕСА_1.

Зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в квартирі АДРЕСА_1.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. О. Яровенко