Єдиний унікальний номер 243/2808/15-ц Номер провадження 22-ц/775/36/2015
Головуючий у 1 інстанції - Кузнецов Р.В. Доповідач - Біляєва О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Біляєвої О.М.,

суддів Осипчук О.В., Папоян В.В.,

при секретарі Журавльові О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 травня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду Державного майна України про стягнення заборгованості із заробітної плати та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 травня 2015 року в позові відмовлено.

ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначає, що суд не застосував положення ст. 619 ЦК України, якою передбачена субсидіарна відповідальність відповідача, оскільки частка державної власності у статутному капіталі ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», щодо якого порушено справу про банкрутство, складає 92,90%.

У судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені в установленому порядку. ОСОБА_1 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно зі статтею 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 з 03 вересня 1982 року по 31 жовтня 2001 року перебувала у трудових відносинах з відкритим акціонерним товариством (далі - ВАТ) «Слов'янський керамічний комбінат», яке постановою Господарського суду Донецької області від 09 серпня 2004 року визнано банкрутом та відносно якого відкрито ліквідаційну процедуру.

Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 03 березня 2015 року на користь ОСОБА_1 з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» стягнуто заборгованість по заробітній платі 1357 грн. 58 коп. та у відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Відмовляючи в позові та керуючись ч. 2 ст. 152 ЦК України, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства», суд виходив з того, що Фонд державного майна України не несе додаткової відповідальності за зобов'язаннями ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», яке самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном.

Висновок суду відповідає обставинам справи та зроблений з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог частини другої ст. 152 ЦК України акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном.

За приписами частини першої ст. 176 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи (ч. 1 ст. 619 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Установивши, що боржник ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» є акціонерним товариством, яке самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Фонд Державного майна України не несе поряд із відповідальністю боржника додаткову (субсидіарну) відповідальність перед ОСОБА_1 на підставі ст. 619 ЦК України. Отже, вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заборгованості із заробітної плати та відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Положення ч. 2 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, до спірних правовідносин не застосовуються.

За таких обставин апеляційний суд визнає, що місцевий суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі доводи не належить до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскарженого рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 307 ч.1 п. 1, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді