У х в а л а

2 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Лященко Н.П.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року, клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Червонозаводський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Перша Харківська державна нотаріальна контора, про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 3 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено: стягнуто з ОСОБА_5 на її користь в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, частину боргу спадкодавця ОСОБА_7 зі сплати аліментів у розмірі 7 тис. 897 грн 50 коп.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 17 лютого 2015 року заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 3 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено на підставі частин другої, четвертої статті 1281 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою у вказаній справі на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

31 липня 2015 року ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали суду касаційної інстанції з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 1218 ЦК України.

На обґрунтування підстави перегляду зазначеного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року, в якій, на її думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному рішенні, застосовано вказану норму матеріального права.

Водночас заявниця порушує питання про поновлення строку подання зазначеної заяви, посилаючись на поважність причин його пропуску, а саме несвоєчасне отримання ухвали суду касаційної інстанції. Тому вважає, що причини пропуску строку подання заяви про перегляд судового рішення є поважними.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню, оскільки причини його пропуску є поважними.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 23 квітня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, касаційний суд, відмовляючи у відкритті касаційного провадження, погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що позивачка не має права вимоги до спадкоємців, оскільки в установлений частинами другою і третьою статті 1281 ЦК України строк не пред'явила до них таких вимог.

Разом з тим в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року, яка постановлена за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_4 у вказаній справі і надана заявницею для порівняння, суд касаційної інстанції зазначив про порушення норм процесуального права, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, порівняння наведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 356, частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку подання заяви про перегляд судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Червонозаводський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Перша Харківська державна нотаріальна контора, про стягнення боргу за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Н.П. Лященко

В.М.Сімоненко