У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Мазур Л.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа - Національний банк України, про стягнення коштів за договором банківського вкладу, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», подану представником Литвіновою К.А., на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 13 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 22 001 грн. в рахунок повернення вкладу «Стандарт на 12 місяців» № SAMDNFF44 від 2 липня 2013 року, 3 142 грн 98 коп. процентів за вкладом, 307 грн 41 коп. пені, 307 грн 41 коп. 3% річних, 2 259 грн 50 коп. інфляційних втрат. Позивач посилався на те, що 2 липня 2013 року між ним та публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») в особі Керченського відділення Кримського РУ Приватбанк було укладено договір банківського вкладу із врахуванням його заяви № SAMDNFF44 від 2 липня 2013 року на оформлення депозитного вкладу «Стандарт на 12 місяців», на виконання умов якого ним через термінал відповідача були внесені поповнення грошових коштів: 8 липня 2013 року 2 500 грн., 17 липня 2013 року 1 100 грн., 23 липня 2013 року 2 400 грн., 6 серпня 2013 року 2 тис. грн., 28 серпня 2013 року 1 400 грн., 28 серпня 2013 року 600 грн, 11 вересня 2013 року 9 001 грн., 23 грудня 2013 року 1 тис. грн. Відповідач відмовив йому у поверненні вкладу, сплаті відсотків та наданні виписки по рахунку, чим порушив його права, як споживача банківських послуг.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково, стягнуто на його користь з ПАТ КБ «Приватбанк» 22 001 грн. в рахунок повернення вкладу «Стандарт на 12 місяців» № SAMDNFF44 від 2 липня 2013 року, 3 142 грн 98 коп. процентів за вкладом, 307 грн 41 коп. 3% річних, 293 грн 39 коп. інфляційних втрат, а всього стягнуто 25 744 грн 78 коп. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 13 лютого 2015 року рішення місцевого суду в частині задоволення позовних вимог і стягнення судових витрат змінено. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_4 22 001 грн. в рахунок повернення вкладу, 3 126 грн 65 коп. процентів за вкладом, 303 грн 60 коп. 3% річних, 2 068 грн 16 коп. інфляційних втрат, а всього 27 499 грн 41 коп. Вирішено питання про судові витрати. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що ухвалюючи оскаржувані судові рішення суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та з урахуванням змін, внесених рішенням апеляційного суду, дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 22 001 грн. в рахунок повернення вкладу, 3 126 грн 65 коп. процентів за вкладом, 303 грн 60 коп. 3% річних, 2 068 грн 16 коп. інфляційних втрат, а всього 27 499 грн 41 коп.

З урахуванням цього слід визнати, що рішення суду першої інстанції в незміненій частині та рішення апеляційного суду відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи є необґрунтованими і правильність висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», подану представником Литвіновою К.А., відхилити, рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 грудня 2014 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 13 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк