Справа № 206/606/15-ц
Провадження № 2/206/348/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя: Маштак К.С.

при секретарі: Колісник В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Друга Павлоградська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання, -

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона починаючи з грудня 2012 року, у зв'язку із хворобою батька, який потребував догляду, була вимушена перевезти його до себе. Таким чином, батько переїхав до неї жити за адресою: АДРЕСА_1. Обслуговувався та лікувався він спочатку самостійно, згодом через стрімке погіршення стану, його було взято на облік за місцем їх проживання. Серед захворювань, крім порушення роботи внутрішніх органів, неможливість самостійного обслуговування, у нього було діагностовано рак. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача - ОСОБА_5 помер. Позивачка та її сестра - ОСОБА_2 поховали його. В зв'язку з тим що позивач майже самотужки доглядала батька, її сестра, не зважаючи на те, що батько за життя виявив бажання, щоб вони спадкували після нього у рівних частках, приймати спадщину не стала. Таким чином, вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Однак Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини. Проте, позивач вважає, що вона є такою, що прийняла спадщину, так як постійно проживала разом із своїм батьком до часу його смерті, та не подавала заяву про відмову від спадщини. Позивач просила встановити факт, що вона на час відкриття спадщини після смерті її батька, ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

Треті особи: Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора та Друга Павлоградська державна нотаріальна контора надали письмові пояснення відповідно до яких з матеріалами цивільної справи ознайомлені, просили розгляд справи здійснювати без участі представників (а.с. 50, 79, 80, 91).

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав заяву, відповідно до якої зі змістом позовних вимог ознайомлений, заперечень не має проти їх задоволення, просив розгляд справи здійснити без його участі (а.с. 88).

Вислухавши пояснення та доводи учасників процесу, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 06 липня 1961 року одружились про що Жовтневим сільським ЗАГСом зроблено актовий запис, прізвище ОСОБА_6 змінено на ОСОБА_5 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_8, в графі батьки зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_9, відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 (а.с. 8, 9).

12 лютого 1983 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 укладено шлюб, змінено прізвище дружини на «ОСОБА_7», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого Поперечненською сільською радою Павлоградського району (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Поперечненською сільською радою Павлоградського району ОСОБА_8 та ОСОБА_11 уклали 20 вересня 1986 року шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_8» (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 6).

14 вересня 2006 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповів земельні паї: державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 та НОМЕР_5 і все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось в рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 75).

01 березня 2011 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповів земельну ділянку, яка належить йому на правах приватної власності згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_5 ОСОБА_4, заповіт виготовлено та підписано секретарем сільської ради (а.с. 56).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, про що Самарським відділом державної реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть (а.с. 5, 53).

13 червня 2014 року на адресу Другої Павлоградської державної нотаріальної контори від ОСОБА_4 надійшла заява, відповідно якої останній приймає за заповітом спадщину після померлого ОСОБА_5 у встановлений законом строк (а.с. 53).

08 грудня 2014 року на адресу Другої Павлоградської державної нотаріальної контори від ОСОБА_1 подано заяву, якою остання просила видати на її ім'я спадщину за законом після померлого ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на будинок АДРЕСА_2 та дві земельні ділянки за цією ж адресою (а.с. 74).

08 грудня 2014 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою відмовлено у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 в зв'язку із пропущенням строку прийняття спадщини після померлого, про що в матеріалах справи міститься постанова (а.с. 4, 76).

25 лютого 2014 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_4, а у разі смерті названого спадкоємця до відкриття спадщини, або неприйняття ним спадщини щодо зазначеної вище земельної ділянки, призначив ОСОБА_13 та ОСОБА_14 належну спадкодавцю земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10,560 га., яка розташована на території Поперечненської сільської ради, Павлоградського району (а.с. 55).

12 листопада 2014 року представником ОСОБА_4 подано заяву щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_5 (а.с. 61).

12 листопада 2014 року спадкоємцю ОСОБА_4 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі під № 1904, № 1902, № 1906, № 1908, яка складається з: земельних ділянок площею 9,2200 га., Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4; площею 1,3400 га. НОМЕР_4; 9,2300 га. НОМЕР_5; 1,3600 га. НОМЕР_5, які розташовані на території Поперечненської сільської ради, Павлоградського району (а.с. 62, 65, 68, 71).

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, останньому встановлено діагноз гострий гемологічний цистит (а.с. 18).

Згідно довідки виданої ДЗ Відділкова лікарня станції Нижньодніпровськ-Вузол ДП «Придніпровська залізниця» про причину смерті від 26 березня 2014 року, ОСОБА_5 помер через ракову інтоксикацію (а.с. 13).

Довідкою № 366 від 24 листопада 2014 року зазначено, що ОСОБА_5 на момент смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14).

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Також, в п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Враховуючи встановленні в судовому засіданні фактичні обставини справи, а саме те, що свідоцтво про смерть видано саме Самарським відділом державної реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, крім того, з медичних довідок та виписок вбачається, що померлий проходив стаціонарне лікування та перебував на обліку по день його смерті у лікарів, які працювали в закладах розташованих на території Самарського району, при цьому зареєстрованим був в Павлоградському районі Дніпропетровської області, та приймаючи до уваги вищезазначені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що позивачем було доведено наданими суду доказами та показами свідків, що також підтвердили наявність тяжкої хвороби померлого та проживання його з дочкою за адресою: АДРЕСА_1, факт проживання позивача із спадкодавцем, тобто її рідним батьком ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а отже й на день його смерті.

Згідно норм ст. 3 ЦПК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а в інтересах інших осіб, або державних чи суспільних інтересах лише у випадках, встановлених законом.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи усі наявні докази по справі, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності,а також враховуючі положення діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п .6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 15, 1216, 1220, 1264, 1268, 1297 ЦК України, ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» ст.ст. 3-8, 10, 11, 15, 18, 57-60, 88, 169, 208-209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити.

Встановити факт проживання, що ОСОБА_1, на час відкриття спадщини після смерті її батька, ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживала разом з ним, за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя К.С. Маштак