Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/6198/14-ц Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 33 Доповідач Зарицька Г. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Коломієць О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державного казначейства України в Житомирській області, прокуратури Житомирської області, третя особа апеляційний суд Житомирської області, про відшкодування шкоди, завданої незаконним діями органів досудового слідства, прокуратури та суду

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 19 березня 2015 року

встановила:

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 19 березня 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу скасувати та зупинити провадження у справі. Апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 33 Постанови № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених статтею 201 ЦПК, а за наявності підстав, визначених статтею 202 ЦПК, має право як на зупинення, так і на відмову в задоволенні такої заяви. Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи вищезазначені вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з'ясувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Окрім того, неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, мають безпосередній зв'язок з даною справою та не можуть бути встановлені судом самостійно.

З матеріалів справи видно, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути на його користь 301 468,20 грн матеріальної шкоди та 131 544 грн моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначав, що ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 24 лютого 2014 року вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 02.12.2013 р. про засудження його за ч.1 ст.366, ч.3 ст.358, ч.2 ст.190 КК України скасовано, а кримінальна справа відносно нього провадженням закрита на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України за відсутністю в його діях складу злочинів. Незаконними діями досудового слідства та прокуратури, які полягали в обранні відносно нього запобіжного заходу, перебуванні під вартою, арешті його майна, відстороненні від займаної посади, йому заподіяна матеріальна та моральна шкода.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2014 р. ухвала апеляційного суду Житомирської області від 24 лютого 2014 року скасована, а справа направлена на новий апеляційний розгляд.

При новому розгляді що ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 25 грудня 2014 року вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 02.12.2013 р. щодо ОСОБА_1 скасовано, кримінальна справа повернута на новий судовий розгляд.

Прийняття рішення судом першої інстанції у кримінальній справі, на що посилався ОСОБА_1 у своїй заяві про зупинення провадження в справі, не є перешкодою у розгляді даної справи, а може бути новою підставою для звернення з вимогою про відшкодування шкоди.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

Ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: