Номер провадження: 22-ц/785/4517/15
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Процик М.В., Кравець Ю.І.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що видані помилково та такими, що не підлягають виконанню, змінення порядку виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради, за участю Прокуратури Приморського району м.Одеси про вселення, усунення перешкод у володінні та користуванні квартирою,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду про визнання виконавчих листів №1522/21970/12 та №1522/21970/12, виданих Приморським районним судом м.Одеси 30.01.2015 року, про вселення ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 та про зобов'язання ОСОБА_2 та осіб, які з нею проживають, припинити усі дії, що перешкоджають ОСОБА_3 у здійсненні обстеження, замовлення технічної документації, виконанні капітального ремонту та реконструкції квартири АДРЕСА_1, виданими помилково, та такими, що не підлягають виконанню.

Також просила стягнути на її користь безпідставно одержане стягувачем за зазначеними виконавчими листами, змінити порядок виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10.09.2013 року про вселення та зобов'язання вчинення дій до моменту настання повноліття її дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заяви посилалась на те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.08.2014 року рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10.09.2013 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 19.02.2014 року в частині виселення ОСОБА_2 разом з її сином ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 з наданням тимчасового житла за адресою: АДРЕСА_3 було скасовано, а в іншій частині вказане рішення залишено без змін.

Державним виконавцем Білик Р.В. на підставі двох виконавчих листів №1522/21970/12 від 30.01.2015 року було відкрито виконавче провадження 12.02.2015 року та 25.02.2015 року, при цьому діями, спрямованими на примусове виконання рішення, проведеними без її попереднього сповіщення, без залучення органів опіки та піклування, служби у справах дітей, їй було завдано значної моральної та матеріальної шкоди, що призвело до значного психічного, морального та фізичного розладу здоров'я її та сина, дитина отримала шок та знаходиться у стресовій ситуації, окрім цього дитина перебуває на диспансерному обліку КУ "Міська поліклініка №4 м.Одеси" і знаходиться на домашньому навчанні.

Оскільки рішення суду в частині її виселення із квартири було скасоване, направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, а потім вимоги про виселення залишено без розгляду, вважала, що спір остаточно не вирішений, тому немає підстав для виконання рішення в частині вселення ОСОБА_3 до квартири, а також усунення перешкод в здійсненні права власності, тому виконавчі листи видані помилково і не підлягають виконанню.

Її дитина є інвалідом, потребує на належні умови проживання, ОСОБА_3 є сторонньою для неї особою, його вселення до спірної квартири порушує законні права та свободи неповнолітньої дитини, а саме норми ст.ст. 9,50 Житлового кодексу України, тому слід визначити порядок виконання рішення зупиненням виконання до повноліття її дитини.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 20.03.2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити її вимоги.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 доводи заяви та апеляційної скарги підтримала, просила про їх задоволення.

ОСОБА_3 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що протягом багатьох років, будучи власником квартири, позбавлений можливості вселитися та користуватися нею, а тепер за наявності остаточного рішення суду ОСОБА_2 чинить перешкоди в його виконанні.

Представник прокуратури Одеської області Чернишова І.Є. в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 пояснила, що вважає вимоги заяви ОСОБА_2 необґрунтованими, права неповнолітньої дитини не порушені, рішення в частині виселення дитини скасоване, при новому розгляді вимоги про виселення залишені без розгляду, відтак підстав для задоволення заяви немає.

Представники третіх осіб Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Служби у справах дітей Одеської міської ради в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Відповідно до ч.2ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, крім того, інтереси дитини в судовому засіданні представлені законним представником ОСОБА_2 та представником Прокуратури Одеської області.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з її безпідставності, такий висновок суду відповідає вимогам закону, рішення ухвалене із дотриманням норм процесуального права.

Вбачається з матеріалів справи, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2013 року у справі № 1522/21970/12 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 про його вселення до квартири АДРЕСА_1, зобов'язано ОСОБА_2 та осіб, які мешкають разом з нею припинити усі дії, які перешкоджають ОСОБА_3 у здійсненні обстеження, замовленні технічної документації та виконанні капітального ремонту квартири АДРЕСА_1, виселено ОСОБА_2 разом з її сином ОСОБА_4 з вказаної квартири з наданням тимчасового житла за адресою: АДРЕСА_3.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.02.2014 року, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2013 року в частині виселення ОСОБА_2 разом з її сином ОСОБА_4 з вказаної квартири з наданням тимчасового житла за адресою: АДРЕСА_3 - змінено та викладено цю частину рішення в новій редакції, а саме: виселити ОСОБА_2 разом з її сином ОСОБА_4 на час проведення ремонту із квартири АДРЕСА_1 з наданням тимчасового житла за адресою: АДРЕСА_3. В решті рішення - залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.08.2014 року рішення судів в частині виселення ОСОБА_2 разом з її сином ОСОБА_4 з вказаної квартири з наданням тимчасового житла за адресою: АДРЕСА_3, було скасовано та направлено на новий розгляд, в іншій частині рішення залишено без змін.

При новому розгляді ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 28.01.2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виселення із квартири АДРЕСА_1 на час проведення її ремонту з наданням тимчасового житла залишено без розгляду, ухвала набрала законної сили.

Таким чином, на теперішній час є таке, що набрало законної сили, рішення Приморського районного суду м.Одеси про вселення ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1, та зобов'язання ОСОБА_2 та осіб, які мешкають разом з нею, припинити усі дії, які перешкоджають ОСОБА_3 у здійсненні обстеження, замовленні технічної документації та виконанні капітального ремонту квартири АДРЕСА_1.

На виконання рішення суду Приморським районним судом м.Одеси 30.01.2015 року видані виконавчі листи про вселення ОСОБА_3 до спірної квартири та зобов'язання ОСОБА_2 та осіб, які мешкають разом з нею, припинити усі дії, які перешкоджають ОСОБА_3 у здійсненні обстеження, замовлення технічної документації та виконанню капітального ремонту квартири АДРЕСА_1.

Постановою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 12.02.2015 року було відкрито виконавче провадження №46493849 про вселення ОСОБА_3

Постановою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 12.02.2015 року було відкрито виконавче провадження №46493737 про зобов'язання ОСОБА_2 та осіб, які мешкають разом з нею припинити усі дії, не перешкоджати ОСОБА_3 у здійсненні обстеження, замовлення технічної документації та виконанню капітального ремонту квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду остаточно не виконане, та ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2015 року за заявою ОСОБА_2 стягнення за виконавчими листами зупинялося (а.с.198-199,т.5).

Таким чином, викладені обставини свідчать про те, що виконавчі листи видані на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, самі листи не містять недоліків, які б унеможливлювали виконання рішення, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для застосування наслідків, передбачених ст.369 ЦПК України у вигляді визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, або підстав вважати його виданим помилково.

Доводи апеляційної скарги про неможливість видачі листів, оскільки справу остаточно не вирішено - не розглянутими є вимоги про виселення ОСОБА_2, ґрунтуються на невірному розумінні змісту процесуальних дій та їх наслідків. Так, рішення в частині вимог про вселення ОСОБА_3 та усунення перешкод в здійсненні права власності, набрало законної сили, є остаточним, і їх виконання жодним чином не обумовлене іншими позовними вимогами, підтвердженням чому є Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.08.2014 року, якою рішення судів попередніх інстанції про вселення та усунення перешкод, в тому числі у здійсненні перешкод в проведенні капітального ремонту квартири визнано таким, що ухвалене із дотриманням вимог закону, залишено без змін, незалежно від скасування решти висновків та направлення в цій частині справи на новий розгляд.

В свою чергу, вимоги за позовом ОСОБА_3 про виселення ОСОБА_2 залишені без розгляду за його заявою, тому в силу принципу диспозитивності жодна особа не вправі вплинути на його розсуд стосовно визначення долі власних вимог, та з врахуванням того, що ухвала набрала законної сили, має відповідне правове значення - спір у цій частині, на час розгляду заяви, відсутній.

Відтак доводи апеляційної скарги в зазначеній частині правильність висновків суду не спростовують, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони, суд, який видавав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині встановлення порядку виконання рішення - зупинення виконання до повноліття дитини, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що така вимога не ґрунтується на законі, і виключні обставини, які унеможливлюють його виконання, відсутні.

Рішення суду про вселення ОСОБА_3 - власника до квартири, ухвалене судом за наявності тієї обставини, що в квартирі проживає неповнолітня дитина, зазначена обставина не стала підставою для відмови у позові, не виникла після набрання рішенням законної сили, відтак не може вважатися виключною обставиною, яка дає підстави для фактичного зупинення його виконання.

Посилання ОСОБА_2 на грубе порушення прав дитини, оскільки вселенню підлягає стороння для неї людина, також не є доводом, який впливає на можливість невиконання рішення суду, оскільки право власності ОСОБА_3 на квартиру виникло раніше, аніж дитина ОСОБА_2 набула право користування нею, від набуття дитиною права користування квартирою право власності її власника не припинилося, так само як з підстав вселення ОСОБА_3 не припиняється право дитини на користування квартирою, відтак з таких підстав не може бути надана перевага у захисті прав одній особі порівняно із іншою.

У разі вчинення будь - якими особами дій всупереч до ухвалених судом висновків, навіть під час виконання рішення, такі обставини не є підставою для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, ані для зупинення виконання, оскільки можуть бути самостійною підставою звернення у встановленому законом порядку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано справедливий судовий розгляд, складовою якого є виконання рішення суду як завершальної частини розгляду справи, відтак з викладених підстав суд не вправі позбавити особу права на виконання рішення суду.

Оскільки рішенням суду не присуджувалось з відповідачки коштів до стягнення, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про неможливість задоволення вимог ОСОБА_2 про стягнення на її користь коштів, одержаних стягувачем безпідставно.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає відхиленню, ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.304,п.1ч.1ст.312,313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: