Справа № 358/159/15 Головуючий у І інстанції Тітов М.Б.
Провадження № 22-ц/780/2968/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 53 01.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

01 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Сержанюка А.С., Іванової І.В.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами Ісайківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дитячий садок» та ОСОБА_3 на рішення Богуславського районного суду Київської області від 31 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Ісайківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дитячий садок», Богуславської районної ради Київської області, відділу освіти Богуславської районної державної адміністрації та ОСОБА_5 про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_4, звернулася до суду з вказаним позовом про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що вона від травня 2014 року тимчасово виконувала обов'язки завгоспа в Ісайківському НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області, а від 05 червня 2014 року була прийнята на постійну роботу за зазначеною посадою. До її призначення на посаду завгоспа вказану посаду обіймала ОСОБА_3, яку було звільнено за прогули.

Від 12 до 30 січня 2015 року позивачка хворіла та перебувала на лікарняному.

20 січня 2015 року їй надійшов рекомендований лист з повідомленням про вручення, в якому знаходився наказ виконуючого обов'язки директора Ісайківського НВК «НВК І-ІІІ ступенів - дитячий садок» від 12 січня 2015 року №04 к/тр про її звільнення із займаної посади завгоспа 12 січня 2015 року у зв'язку з поновленням на роботі ОСОБА_3, яка раніше виконувала цю роботу з посиланням на п.6 ст.40 КЗпП України. Також в наказі зазначено, що адміністрація не має можливості запропонувати ОСОБА_4 роботу, яку вона могла б виконувати відповідно до її фаху та кваліфікації. Підстава: Рішення Апеляційного суду Київської області від 11.11.2014 року. Також в листі було повідомлення про необхідність з'явитися в Ісайківський НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» для отримання трудової книжки.

Позивачка вважала звільнення її з роботи незаконним, та як відповідно до ч.3 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Крім того, на час звільнення з роботи вона перебувала в стані вагітності, а тому відповідно до ч.3 ст.184 КЗпП України її не мали права звільняти.

На час звільнення в Ісайківському НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» була вакантна посада секретаря, яку на переконання позивачки за своєю освітою та фаховим рівнем вона могла б успішно виконувати. Крім того, ОСОБА_7, яка обіймала посаду соціального педагога, пішла в декретну відпуску. Відділом освіти Богуславської райдержадміністрації чотирьох осіб було направлено на заочні курси, де позивачка також могла б навчатися. Кілька осіб працюють у відповідача на півтори ставки, а тому була можливість запропонувати їй відповідну роботу.

Але з усіх перелічених можливостей для її працевлаштування відповідачі не запропонували їй роботу та звільнили з порушенням вимог Кодексу законів про працю України.

Внаслідок незаконного звільнення з роботи їй було заподіяно моральну шкоду, оскільки за весь час, що минув після звільнення, вона і члени її сім'ї перебували в стресовому стані, вона в той час хворіла, і їй було завдано також моральну шкоду через незаконні дії відповідачів.

Враховуючи вищенаведене, просила постановити нове рішення, яким поновити її на роботі на посаді завгоспа Ісайківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів-дитячий садок», зобов'язати в.о. директора Ісайківський НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів-дитячий садок» ОСОБА_5 прийняти та оплатити листок непрацездатності серії АГО №670777, виданий 12 січня 2015 року Богуславською ЦРЛ ОСОБА_4 за період від 12 січня 2015 року до 21 січня 2015 року та листок непрацездатності серії АГО №649882 виданий 22.01.2015 року Богуславським районним центром первинної медико-санітарної допомоги ОСОБА_4 за період від 22 січня 2015 року до 30 січня 2015 року, та стягнути солідарно з відповідачів Ісайківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» і ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 31 березня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Скасувано наказ в.о. директора Ісайківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області №04 к/тр від 12 січня 2015 року «Про звільнення ОСОБА_4».

Поновлено ОСОБА_4 на роботі на посаді завгоспа Ісайківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області з 12 січня 2015 року.

Зобов'язано Ісайківський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області прийняти та оплатити листок непрацездатності серії АГО №670777, виданий 12 січня 2015 року Богуславською ЦРЛ ОСОБА_4 за період від 12 до 21 січня 2015 року та листок непрацездатності серії АГО №649882. виданий 22 січня 2015 року Богуславським районним центром первинної медико-санітарної допомоги ОСОБА_4 за період від 22 до 30 січня 2015 року.

Позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди залишено без задоволення.

Допущено негайне виконання рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_4

В апеляційній скарзі Ісайківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дитячий садок» з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Позивачка ОСОБА_4 від 05 червня 2014 року була прийнята на роботу на посаду завгоспа Ісайківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області, що підтверджується копією наказу №57 к/тр від 05 червня 2014 року.

12 січня 2015 року ОСОБА_4 було звільнено із займаної посади на підставі наказу в.о. директора Ісайківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» ОСОБА_5 згідно п.6 ст.40 Кодексу законів про працю України в зв'язку з поновленням на роботі ОСОБА_3, яка раніше займала посаду завгоспа, що підтверджується копією наказу №04 к/тр від 12 січня 2015 року «Про звільнення ОСОБА_4» та копією трудової книжки позивачки.

Із копії листка непрацездатності серії АГО №670777, виданого 12 січня 2015 року Богуславською ЦРЛ ОСОБА_4 вбачається, що вона перебувала на амбулаторному лікуванні від 12 до 21 січня 2015 року.

Із копії листка непрацездатності серії АГО №649882, виданого 22 січня 2015 року Богуславським районним центром первинної медико-санітарної допомоги ОСОБА_4 вбачається, що вона перебувала на амбулаторному лікуванні в період від 22 до 30 січня 2015 року.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим органом у разі поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу. Звільнення з підстави, зазначеної у п.6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно ч.3 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Статтею 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Пленум Верховного Суду України в п.17постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснив судам, що правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч.3 ст.40 КЗпП стосуються як передбачених статтями 40, 41(1) КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. При цьому маються на увазі щорічні, а також інші відпустки, що надаються працівникам як із збереженням, так і без збереження заробітку. Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обгрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність.

Судом першої інстанції також було враховано правовий висновок, викладений в Постанові судової палати у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі №6-33цс14, в якому зазначено, що трудове законодавство не тільки зазначає перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, але й встановлює юридичні гарантії забезпечення прав працівника від незаконного звільнення, однією з яких є передбачена ч.3 ст.40, ч.2 ст.41 КЗпП України заборона звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності.

Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Відповідно до ч.1 ст.235 зазначеного Кодексу у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в ч.1 ст.235 та ст.240 КЗпП України, а тому, встановивши, що звільнення позивача відбулось з порушенням визначеного законом порядку, суд зобов'язаний поновити працівника на попередній роботі.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції вірно було прийнято до уваги доводи позивачки про незаконність її звільнення з роботи з порушенням вимог ч.3 ст.40 КЗпП України, оскільки в день звільнення 12 січня 2015 року їй було видано Богуславською ЦРЛ лікарняний лист про тимчасову непрацездатність.

Заперечення представника відповідача про те, що позивачка 12 січня 2015 року приступила до роботи і до обіднього часу виконувала свої посадові обов'язки та не була в цей час на лікарняному, суд вірно не прийняв до уваги, оскільки факт перебування ОСОБА_4 в Богуславській ЦРЛ близько 09.00 годин підтвердили свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, а також копією листка непрацездатності серії АГО №670777, виданого 12.01.2015 року Богуславською ЦРЛ позивачці ОСОБА_4 підтверджується, що вона з 12 січня 2015 року перебувала на амбулаторному лікуванні.

Суд першої інстанції прийшов також до вірного висновку, скасувавши наказ про звільнення позивачки з роботи, та поновлення на роботі на посаді завгоспа Ісайківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області з 12 січня 2015 року, оскільки вказаний наказ прийнятий з порушенням вимог трудового законодавства (ч.1 ст.235 КЗпП України).

Можливість зміни дати звільнення з роботи з огляду на те, що наказ про звільнення був виданий під час тимчасової непрацездатності працівника, та уточнення дати звільнення після закінчення терміну тимчасової непрацездатності не передбачено чинним трудовим законодавством України, а тому наказ в.о. директора Ісайківськгого НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів-дитячий садок» від 13 березня 2015 року про звільнення ОСОБА_4 з 02 лютого 2015 року вірно не був врахований при вирішенні даного позову.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, відмовивши в задоволенні частини позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки незаконному звільненню її з роботи сприяло те, що позивачка не повідомила належним чином адміністрацію Ісайківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» про свою тимчасову непрацездатність та не надала інформацію про свою вагітність.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Ісайківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дитячий садок»відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3відхилити.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 31 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Сержанюк А.С.

Іванова І.В.