Апеляційний суд Кіровоградської області
22-ц/781/1263/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Фур І. П.
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

13.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді: Суровицької Л.В.,

суддів: Кодрула М.А., Суржика М.М.,

при секретарі: Кравченко Я.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2015 року про забезпечення позову.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої продажем автомобіля. Пізніше доповнив позовні вимоги і просив визнати будинок АДРЕСА_1 з господарськими спорудами та прилеглою до нього земельною ділянкою спільною частковою власністю, виділити йому в натурі ? частки (а.с.1-2,25).

Також подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення будь-яких дій щодо відчуження чи продажу будинку АДРЕСА_1 та його підсобних приміщень (а.с.7).

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2015 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Заборонено ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження чи продажу спірного будинку та його підсобних приміщень (а.с.13-14).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права. Посилається на те, що суд не врахував, що спір щодо будинку між сторонами вже вирішено рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2012 року.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її представник підтримали доводи апеляційної скарги, а ОСОБА_3 заперечив проти них і просив ухвалу суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема: забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам ( ст.152 ЦПК України, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Задовольняючи заяву про задоволення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо відчуження чи продажу спірного будинку, суд першої інстанції виходив з того, що раніше відповідач вчиняла дії, які призвели до позбавлення права позивача на інше майно, заборона вчиняти певні дії щодо спірного будинку та господарських будівель унеможливить відповідачці завдати можливих збитків позивачу.

При цьому суд не врахував вказані роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, не з'ясував причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов.

Не звернув суд увагу на те, що в заяві про забезпечення позову від 20 квітня 2015 року, позивачем заяву обґрунтовано лише необхідністю об'єктивного розгляду справи (а.с.7).

Не уточнив такі причини позивач і в суді апеляційної інстанції, зазначив лише про те, що він має право на частину спірного будинку.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 є співвласником спірного будинку на підставі рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2011 року, суд не врахував заперечень відповідача про те, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, зокрема про визнання права власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 та поділ його в натурі, яким в задоволенні цієї вимоги відмовлено.

За таких обставин суд не з'ясував чи дійсно існує спір щодо будинку між сторонами, не з'ясував питання наявності чи відсутності рішення суду, яке набрало законної сили у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не з'ясував суд та не навів в оскаржуваній ухвалі докази щодо обставин, які свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За таких обставин правовий висновок суду, покладений в основу ухвали про забезпечення позову, не узгоджується з положеннями ст.ст.151-153 ЦПК щодо підстав та порядку забезпечення позову, з наведеними роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України.

Ухвала суду про забезпечення позову постановлена з порушенням норм процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для вирішення питання про забезпечення позову, висновки суду не ґрунтуються на матеріалах справи, тому ухвала підлягає скасуванню з передачею питання в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя:

Судді: