_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5923/15-ц
Провадження № 2/520/3318/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2015 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення і про визнання права власності на спадкове майно,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, посилаючись на постанову нотаріуса в оформленні свідоцтва про право на спадщину. Надалі в поряду ст.31 ЦПК України позивачка збільшила свої вимоги і просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_4, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у рівних частках квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 6 квітня 1999 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, в якому зазначено, що квартира №86 у будинку №49 розташовано на вул..Академіка Філатова в м.Одесі.

У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі.

ОСОБА_2 позов дочки визнала.

ОСОБА_3 до суду не з»явився, про час слухання справи сповіщений, надав заяву про вирішення спору за його відсутності і зазначив, що позов ОСОБА_1 визнає.

Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне:

8 вересня 2014 року помер ОСОБА_4, актовий запис про смерть №9193, вчинений 09.09.2014 року відділом ДРАЦС у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на нерухоме майно у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 6 квітня 1999 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради (реєстрація права власності в державному реєстрі виконана КП «ОМБТІ» 4.11.1999 року). Спадкодавець заповіт не укладав.

Спадкоємці за законом першої черги до майна померлого ОСОБА_4 син ОСОБА_3 і дружина ОСОБА_2 в установленому законом порядку і строк надали до нотаріуса заяви про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1, а ОСОБА_1 дочка померлого надала заяву про прийняття спадщини після смерті батька. 20 березня 2015 року державний нотаріус третьої Одеського державної нотконтори ОСОБА_5 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно свідоцтво про право власності на 1/3 частину квартири № №86 у будинку №49 розташовано на вул..Академіка Корольова в м.Одесі, тому як в свідоцтві про право власності на житло, виданому ОСОБА_4, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, 6 квітня 1999 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, зазначено, що квартира №86 у будинку №49 розташована по вул..Академіка Філатова в м.Одесі.

Позивачка звернулась до суду з цим позовом і стверджує, що розбіжність у написанні адреси спадкової квартири виправити не є можливим, крім як встановити факт, за яким квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності у рівних частках ОСОБА_4, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданому 6 квітня 1999 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради. У звязку зі смертю співвласника ОСОБА_4 виконати реєстрацію права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4 не є можливим, тому оформити і отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку позивачка позбавлена можливості, тому ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4, загальною площею 70,7 кв.м.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 посилалась на такі докази: свідоцтво про смерть ОСОБА_4, копію свідоцтва про право власності на житло, технічний паспорт на квартиру, розпорядження органу приватизації від 6.04.1999 року, свідоцтво про народження ОСОБА_6, свідоцтво про шлюб ОСОБА_6 і ОСОБА_7, постанову нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії, копію спадкової справи за №1278/2014 до майна померлого 08.09.2014 р. ОСОБА_4

Відповідачка ОСОБА_2, визнаючи позов ОСОБА_1, пояснила, що про наявність в свідоцтві про право власності на житло розбіжностей в адресі, довідалась після звернення дочки до нотаріальної контори з питання оформлення свідоцтва про право на спадщину. ОСОБА_2 стверджує, що їхня родина приватизувала єдине житло квартиру АДРЕСА_4, що в цій квартирі вони всі зареєстровані і проживають.

При викладених обставинах суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з таких підстав:

Відповідно до положень ч.2 ст.256 ЦПК України 1) встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; 2) якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Надані суду письмові докази свідчать, що спадкодавець ОСОБА_4 був правомірним власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 6 квітня 1999 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, в якому була при оформленні допущена помилка в написанні адреси: замість вулиця Академіка Корольова, зазначено вулиці Академіка Філатова (відповідно до Розпорядження органу приватизації №137246 від 6.04.1999 року у спільну часткову власність ОСОБА_4, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 передана квартира АДРЕСА_5 вм.Одесі).

Позивачка, як спадкоємиця за законом першої черги до майна ОСОБА_4, виконала усі передбачені Законом дії щодо прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру позбавлена можливості з підстав наявності розбіжностей в правовстановлюючому документі щодо адреси спадкової квартирі. Позивачка отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Внести відповідні зміни в свідоцтво про право власності на житло (в частині адреси квартири), виданого 06.04.1999 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради не надається можливим у зв»язку з ліквідацією УЖКГ виконкому ОМР та смертю ОСОБА_4

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року надано роз»яснення «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Керуючись ст.213,214,215,256 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_8, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на праві власності у рівних частках квартири №86, загальною площею 70,7 кв.м. у будинку №49 по вулиці Академіка Корольова в м.Одесі відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 6 квітня 1999 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_6 загальною площею 70,7 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 08 вересня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Калашнікова О. І.