КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/282/15-ц
Провадження №2/319/297/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2015 року смт Куйбишеве
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Скляра С.Ю.,
при секретарі судового засідання Шупті Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» дана цивільна справа розглядається Куйбишевським районним судом Запорізької області на підставі розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року №27/0/38-14.
У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору №DOXRRX01550121 від 30 січня 2008 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 2 757 грн. 81 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач підписом підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між нею та банком договір.
У порушення норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 23 квітня 2012 року виникла заборгованість у розмірі 22 701 грн. 08 коп., де: 2 757 грн. 81 коп. заборгованість за кредитом, 357 грн. 41 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1 522 грн. 37 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 16 506 грн. 30 коп. пеня, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) і 1 057 грн. 19 коп. штраф (процентна складова).
Рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 18 червня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 637 грн. 59 коп., у тому числі, 2 757 грн. 81 коп. заборгованість за кредитом, 357 грн. 41 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1 522 грн. 37 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом. В частині вимог, які стосувалися стягнення 16 506 грн. 30 коп. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором та штрафів 500 грн. (фіксована частина) і 1 057 грн. 19 коп. (процентна складова), відмовлено.

Посилаючись на вказані обставини, а також те, що позичальник ОСОБА_1 продовжує ухилятися від виконання зобовязань за кредитним договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача заборгованість по договору в розмірі 1 285 грн. 32 коп., де 747 грн. 92 коп. пеня за період з 24 квітня 2012 року по 16 січня 2015 року, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) і 37 грн. 40 коп. штраф (процентна складова).

Представник позивача у письмовій заяві повідомив судові про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві, та прохає справу розглянути справу без участі свого представника.

Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причини своєї неявки судові не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявила.

За письмової згоди позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, зясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Згідно статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

У відповідності до чч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), складають між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір (а.с.8-11).

Зважаючи на те, що зміст кредитного договору, укладеного між сторонами, зафіксований в кількох документах, договір підписаний сторонами: від імені банку уповноваженою на це особою та скріплений печаткою юридичної особи, а від імені позичальника особисто ОСОБА_1, зазначений вище кредитний договір, відповідно до вимог чч.1,2 ст.207 ЦК України, вважається таким, що вчинений у письмовій формі.

Із матеріалів справи випливає, що 30 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника №DOXRRX01550121 та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», на суму 2 757 грн. 81 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредит було надано на строк 24 місяці з кінцевим терміном повернення 30 січня 2010 року (а.с.8).

18 червня 2012 року Сніжнянським міським судом Донецької області було ухвалено рішення, за яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 30 січня 2008 року в сумі 4 637 грн. 59 коп., у тому числі, 2 757 грн. 81 коп. заборгованість за кредитом, 357 грн. 41 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1 522 грн. 37 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом. В частині вимог, які стосувалися стягнення 16 506 грн. 30 коп. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором та штрафів 500 грн. (фіксована частина) і 1 057 грн. 19 коп. (процентна складова), відмовлено (а.с.6).

Протягом 2012-2013 рр. позичальник ОСОБА_1 добровільно виконала рішення суду лише частково в сумі 1 003 грн. 91 коп. (а.с.27). Невиконаним залишилось рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 1 753 грн. 90 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 357 грн. 41 коп., заборгованості з комісії у розмірі 1 522 грн. 37 коп. (а.с.28).

Виходячи з аналізу ч.1 ст.546, ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня і штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України).

Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним.

Також умовами кредитного договору передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Крім того, відповідно до абз.1,2 п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у стст.599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що оскільки ОСОБА_1 не виконала зобов'язання за кредитним договором та рішення суду про стягнення з неї боргу, банк має право вимагати від неї сплати нарахованих штрафних санкцій передбачених договором і законом після ухвалення рішення суду і до повного виконання зобов'язання.

Однак позивач не врахував наступного.

За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Отже, аналіз норм ст.549 та ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах загального строку позовної давності за основною вимогою.

Як вбачається з розрахунку кредитної заборгованості, пеня нарахована за несвоєчасне виконання умов кредитного договору у сумі 747 грн. 92 коп. (у межах пятирічного строку за період з 24 квітня 2012 року по 16 січня 2015 року) (а.с.28).

Хоча пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років, однак позивач не врахував, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується скорочена позовна давність в один рік, а п'ять років це є лише збільшена позовна давність (для звернення до суду).

Суд дійшов висновку про те, що пеня повинна бути нарахована до стягнення за період з 12 лютого 2014 року (за рік до часу звернення з позовом до суду) по 16 січня 2015 року (дата проведеного розрахунку) в розмірі 395 грн. 96 коп., якому відповідає розрахунок:

156 грн. 00 коп. (нарахована пеня за період з 12 лютого 2014 року по 17 липня 2014 року) + 155 грн. 18 коп. (нарахована пеня за період з 18 липня 2014 року по 17 листопада 2014 року) + 84 грн. 78 коп. (нарахована пеня за період з 18 листопада 2014 року по 16 січня 2015 року) = 395 грн. 96 коп..

Сплата штрафу в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову за порушення строків платежів передбачена пунктом 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), відповідно до якого при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язується сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором частково, а саме в сумі 915 грн. 76 коп., виходячи з розрахунку:

395 грн. 96 коп. (нарахована пеня за період з 12 лютого 2014 року по 16 січня 2015 року) + 500 грн. 00 коп. (штраф (фіксована частина)) + (395 грн. 96 коп. * 5% / 100 % = 19 грн. 80 коп.) (штраф (процентна складова) = 915 грн. 76 коп..

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України при вирішенні спору суд розподіляє судові витрати між сторонами пропорційно до задоволених вимог сторін, а тому з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати за судовим збором у розмірі 173 грн. 56 коп., виходячи з розрахунку:

915 грн. 76 коп. (сума задоволених вимог за позовом) * 243 грн. 60 коп. (сума судового збору, сплаченого при предявленні позову до суду) / 1 285 грн. 32 коп. (розмір позовних вимог) = 173 грн. 56 коп..

На підставі викладеного, керуючись стст.3,207,258,546,549,611,625,627,638 ЦК України, стст.10,11,60,88,209,212-215,224-226 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса зареєстрованого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України серії ВК №184971, виданий Сніжнянським МВ УМВС України в Донецькій області від 08 жовтня 2005 року, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (розрахунковий рахунок №3111, МФО банку 305299, ідентифікаційний код за , адреса: 49094 м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50) заборгованість за кредитним договором в сумі 915 (девятисот пятнадцяти) гривень 76 (сімдесяти шести) копійок, з яких 395 (триста девяноста пять) гривень 96 (девяноста шість) копійок пеня за період з 12 лютого 2014 року по 16 січня 2015 року, 500 (пятсот) гривень 00 копійок штраф (фіксована частина), 19 (девятнадцять) гривень 80 (вісімдесят) копійок штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму понесених судових витрат в розмірі 173 (ста сімдесяти трьох) гривень 56 (пятдесяти шести) копійок.

В задоволенні іншої частини позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», - відмовити.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив Куйбишевським районним судом Запорізької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: С.Ю.Скляр