Апеляційний суд Полтавської області
Справа № 22ц - 255/10 р. Головуючий по 1-й інстанції: Андрущенко-Луценко С.В.
Суддя-доповідач: Чічіль В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: ТимчукЛ.А.

Суддів: Чічіля В.А., Мартєва С.Ю.

при секретарі: Мотрій С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 листопада 2009 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 листопада 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій рішення суду вважає незаконним, просить скасувати, та постановити нове по суті позовних вимог. Посилалась на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі апелянт зокрема вказує, що місцевий суд неповно з'ясував обставини справи, та надані докази.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

/у

г

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що підставою відшкодування моральної шкоди особою є саме наявність її вини у неправомірній дії чи бездіяльності.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка зверталась до правоохоронних органів з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень. Постановами дільничних інспекторів міліції Миргородського МВР було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно гр. ОСОБА_3, оскільки в його діях відсутній склад злочину. Заявниці ОСОБА_2 було роз'яснено, що вона має право на звернення до суду щодо дій її чоловіка ОСОБА_3 в порядку приватного обвинувачення.

Проте, позивачка до суду не зверталась, а отже вина ОСОБА_3 у вчиненні протиправних дій щодо ОСОБА_2 не встановлена. Крім того, місцевим судом встановлено, що протягом 2007-2009 років відповідач по справі ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не притягувався.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевим судом повно і всебічно досліджено обставини справи та надані сторонами докази.

Апеляційна скарга не містить у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: