АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01 липня 2015 року м. Дніпропетровськ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Романюк М.М.

суддів Котушенко С.П., Петренко І.О.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 20 лютого 2012 року. В обґрунтування заявлених та уточнених вимог посилався на те, що 16 травня 2005 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 142.1465, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 65 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 16,00% на рік з кінцевим терміном повернення 14 травня 2010 року. Вимоги до відповідача, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ "А-Банк" договору поруки від 20 жовтня 2010 року та укладанням договору поруки з ОСОБА_4 Відповідач ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 17 лютого 2012 року виникла заборгованість у розмірі 20 758.66 доларів США, яка складається з наступного: 17 589,98 доларів США заборгованості за кредитом, 2 647,08 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 521,60 долар США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. З урахуванням зазначеного просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 507,10 долар США, та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

З даним висновком судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16 травня 2005 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 142.1465, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 65 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 16,00% на рік з кінцевим терміном повернення 14 травня 2010 року. Вимоги до відповідача, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ "А-Банк" договору поруки від 20 жовтня 2010 року та укладанням договору поруки з ОСОБА_4

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підтвердження існування заборгованості та її розміру позивачем надано розрахунок такої заборгованості.

Заперечуючи проти заявлених вимог, з метою проведення перерахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем було заявлено клопотання про проведення експертизи.

Згідно висновку № 13е/13 судово-економічної експертизи від 11 квітня 2014 року станом на 22 лютого 2011 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № 142.1465 від 16 травня 2005 року відсутня.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З урахуванням того, що позивачем не надано суду належні та допустимі докази як існування заборгованості так і її розміру, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог.

Посилання апелянта на те, що при проведенні експертизи вони не надали усі документи, а тому висновки експертизи є помилковими не може бути прийнято до уваги, оскільки позивач про проведення експертизи був повідомлений, ним було надано усі необхідні, на їх думку, документи, перешкод для надання інших документів у позивача не було, з клопотанням про проведення додаткової або повторної експертизи позивачем не ставилось.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

ОСОБА_5