Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 1 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства "Райфайзен Банк Аваль" про стягнення грошових коштів за кредитним договором,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачки -ОСОБА_4, представника позивача - ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 1 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму грошових коштів сплачених в рахунок зобов'язань подружжя, за період з 1 травня 2012 року по 28 січня 2015 року за кредитним договором №014/89-07/974 від 18 квітня 2008 року у розмірі 7028,50 доларів США та судовий збір у розмірі 1648,18 грн.

В поданій на вказане рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на його незаконність та необґрунтованість.

Зазначає, що за змістом ст.544 ЦК України право зворотної вимоги одного із солідарних боржників до інших виникає, коли такий боржник погасив борг повністю, а оскільки позивач борг за кредитним договором №014/89-07/974 від 18.04.2008 р. у повному обсязі не повернув, то його вимоги до неї є передчасними та не підлягають задоволенню.

Доводить, що позивач обґрунтував свій позов тим, що залучені за кредитним договором кредитні кошти в розмірі 34400 доларів США він витратив на придбання торгівельного закладу, розташованого по АДРЕСА_1, проте вказана нерухомість придбано за 217639,20 грн., з яких 43527,84 грн. було сплачено без залучення кредиту.

Покликаючись на п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" вважає, що суд безпідставно стягнув з неї кошти в іноземній валюті.

Крім того, судом всупереч ст.88 ЦПК України стягнуто з неї на користь позивача судовий збір, який ним не було сплачено.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити та судові витрати покласти на позивача.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки він після його постановлення повністю погасив взятий у банку кредит, а тому в силу ст.544 ЦК України має право зворотної вимоги до відповідачки. Вважає, що доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують, просить в її задоволенні відмовити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що кредитні кошти, що отримані позивачем в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", були використані позивачем в інтересах сім'ї на придбання торгівельного закладу, який поділено як спільну сумісну власність подружжя в рівних частках, а тому боргові зобов'язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір.

Проте повністю з таким висновком суду погодитись не можна.

Згідно із частиною 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 4 ст. 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Судом встановлено, що сторони з 2 вересня 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубровицького районного суду від 24 квітня 2012 року розірвано.

10 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ПП "Наша аптека" укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі торгівельного закладу, загальною площею 57,2 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 4 договору купівлі-продажу нерухоме майно придбано за 217639,20грн., які покупець зобов'язується оплатити продавцю після підписання даного договору: грошову суму в розмірі 43527,84 грн. покупець сплачує особисто, а решту суми в розмірі 174111,36 грн. покупець оплачує на протязі 10 днів після підписання даного договору при отриманні кредиту по РОД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль".

18 квітня 2008 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 014/89-07/974, за яким позичальник отримав в банку кредит в сумі 34400 доларів США з кінцевим терміном погашення кредиту та сплати відсотків в розмірі 14,75% річних до 17 квітня 2023 року (а.с. 15-21).

Відповідно до п. 2 частини №1 кредит надається позичальнику для придбання нерухомого майна. Згідно даного договору зазначено: предмет іпотеки нежитлова будівля, торгівельний заклад, загальною площею 57,2 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Дубровицького районного суду від 19 червня 2013 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку разом із надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_2, на 1/2 частину не житлової будівлі торгового закладу, який знаходиться по АДРЕСА_1, 1/2 частину автомобіля та 1/2 частину земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1.

За наведеного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що кошти отримані позивачем за зазначеним вище кредитним договором були витрачені для потреб сім'ї та в її інтересах, їх повернення кредитору є спільним зобов'язанням подружжя.

Відповідно до ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов'язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

За змістом вказаної норми право зворотної вимоги одного із солідарних боржників до інших виникає, коли такий боржник погасив борг повністю.

Вирізняльною ознакою регресного зобов'язання є його самостійний, незалежний від основного договору характер, а також те, що воно виникає лише після припинення основного договору.

Згідно довідки ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" від 28 січня 2015 року заборгованість ОСОБА_2 за договором кредиту від 18 квітня 2008 року станом на 28 січня 2015 року становить 31166,95 доларів США. З 1 травня 2012 року (моменту розірвання шлюбу) по 28 січня 2015 року ОСОБА_2 було фактично сплачено: тіла кредиту - 12317,97 доларів США та процентів 1739,03 доларів США, що складає 14057,00 доларів США.

Тобто, на час постановлення судом першої інстанції рішення, ОСОБА_2 обов'язок по поверненню кредитних коштів у повному обсязі не виконав, а тому право зворотної вимоги до ОСОБА_1 не набув.

Враховуючи викладене, його позовні вимоги є такими, що передчасно заявлені та задоволенню не підлягають. Погашення кредиту позичальником після постановлення оскаржуваного судового рішення є підставою для його звернення до суду із новим регресним позовом до солідарного боржника.

Також, зазначаючи ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" співвідповідачем у справі, ОСОБА_2 не вказав в позовній заяві які саме його права, свободи чи інтереси порушені банком та способу їх захисту та відновлення. Порушень банком прав ОСОБА_2 в ході розгляду справи не встановлено, а тому підстав для стягнення коштів з цих відповідачів як солідарно так і окремо з кожного не має.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313,314,316,317,325 ЦПК України, ст.544 ЦК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 1 квітня 2015 року скасувати.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства "Райфайзен Банк Аваль" про стягнення грошових коштів за кредитним договором відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

Малько О.С.

Шимків С.С.