Провадження № 2/752/474/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.05.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Києва в особі Київської міської ради, 3-тя особи: Перша Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до Територіальної громади м.Києва в особі Київської міської ради про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 1/9 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла мати позивача, ОСОБА_2, яка спільно проживала з нею в кв.АДРЕСА_1. У визначені законом строки вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про вступ у спадщину.

До складу спадщини входило 4/9 частини квартири АДРЕСА_1, з яких: 1/3 належала Спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району м.Києва 04.06.1993 р., а 1/9 частина квартири належала їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.04.2010 р., виданого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріально контори.

Позивач зазначає, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_1 є вона та її сестра, яка також звернулась до нотаріальної контори про вступ у спадщину.

Між ними був укладений договір, посвідчений нотаріально, про поділ спадкового майна, відповідно до якого позивачу виділяється у власність із видачею Свідоцтва про право на спадщину за законом 4/9 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_2 за життя не зареєструвала в органах БТІ 1/9 частину вищезазначеної квартири.

Зазначені обставини перешкоджають позивачу оформити у належний спосіб свої спадкові права.

В ході розгляду справи позивач підтримала позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі та просила суд його задовольнити, оскільки її мати хоча і отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1, однак не зареєструвала право власності на зазначене майно, що на даний час унеможливило оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши письмові заперечення проти пред»явленого позову.

Представник 3-ої особи в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла ОСОБА_2, яка є матір»ю ОСОБА_1.

Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 01.02.2014 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві Міністерства юстиції України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після ого смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ( ст.1261 ЦК України).

До Першої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулись діти померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_1 та ОСОБА_3

До складу спадщини входило 4/9 частини квартири АДРЕСА_1, з яких: 1/3 належала ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району м.Києва 04.06.1993 р., а 1/9 частина квартири належала їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.04.2010 р., виданого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріально контори.

Згідно із ч.З ст. 1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Відповідно до договору про поділ спадкового майна, укладеного між Позивачкою та її сестрою 07.08.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Праведник Н.О. (далі - нотаріус) та зареєстрованого в реєстрі за № 9-1007, Позивачці виділяється у власність із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом 4/9 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі - квартира).

Спір між спадкоємцями щодо спадкового майна відсутній.

19 листопада 2014 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/9 частину квартири.

19.11.2014 р. державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_2., в зв»язку з тим, що право власності на вказану частину на підставі Свідоцтва про право на спадщину не було зареєстровано у визначений законом спосіб.

Право власності Спадкодавця на 1/9 квартири підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.04.2010 року, виданого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Праведник Н.О. та зареєстрованого в реєстрі за №9-1536.

Відповідно до п. 1.4 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5, в редакції, чинній на момент прийняття спадщини Спадкодавцем після смерті її чоловіка, реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцем знаходження об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів.

Право власності на 1/9 квартири виникло у Спадкодавця у зв'язку із прийняттям спадщини після смерті чоловіка. Згідно із ст. ст. 1296, 1297 ЦК України документом, яким оформлюється право на спадщину за законом є свідоцтво. Відповідно до Додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом, є правовстановлюючим документом. Спадкодавець у встановленому законодавством порядку оформила свідоцтво про право на спадщину. Отже, отримала документ, що посвідчує її право (правовстановлюючий документ).

Позивачка, прийнявши спадщину, отримала всі права, які належали Спадкодавцю на момент відкриття спадщини. У тому числі право на 1/9 частини квартири.

Враховуючи викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими, доведеними, оскільки оформити право позивача на 1/9 частину кв.АДРЕСА_1 у іншій спосіб після смерті спадкодавця не можливо, і визнання її права на зазначену частину квартири не порушує право іншого спадкоємця, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, понесені нею при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 61, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Києва в особі Київської міської ради, 3-тя особи: Перша Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/9 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Стягнути з Київської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 258 гривень 02 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя