УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Марцинкевича В.А.

при секретарі Бовкун О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, -

в с т а н о в и в :

25 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про визнання бездіяльності державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області щодо виконання судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2013 року №755/7901/13-ц.

Заявник мотивує свої вимоги тим, що постановою державного виконавця від 27.06.2013 року відкрито виконавче провадження щодо виконання судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2013 року №755/7901/13-ц, проте станом на квітень 2015 року рішення не виконано, що грубо порушує права заявника.

Скаржник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій вимоги скарги підтримав в повному обсязі, з підстав, що містить зміст поданої скарги.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явились, подали свої заперечення в яких проти задоволення скарги заперечували в повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали поданої скарги, суд приходить до наступного.

Згідно положення ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 29 травня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з ПАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 81116 грн. 92 коп. Постановою державного виконавця ВПВР управління ДВС Головного управління юстиції у Київській області від 27 червня 2013 року було відкрите виконавче провадження. 04 липня 2013 року вказане виконавче провадження було об'єднання у зведене виконавче провадження №35383540 про стягнення боргів з ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» на користь фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі про примусове виконання рішення у спосіб і порядку, визначеному виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу , який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону. Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати , пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення заведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Як убачається з матеріалів справи, останній документ приєднано до матеріалів зведеного виконавчого провадження 08 травня 2015 року, а тому враховуючи приписи ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» шестимісячний стор виконання вищевказаного судового наказу розпочався з 08 травня 2015 року.

Відповідно до вимог ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України).

Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що скаржником не доведено факт порушення норм діючого законодавства державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Шеремет О.В. під час проведення виконавчих дій. Викладені обставини скарги не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, на підставі чого суд відмовляє в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 23, 30, 49 Закону України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 року ст.ст. 57-60, 72, 73, 218, 223, 294, 383-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Шеремет О.В. - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

С у д д я