РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 квітня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

24 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Київської міської ради про визнання права власності.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

25 лютого 2011 року він подав заяву про прийняття спадщини після смерті дружини. Спадкова справа № 186/2011 була зареєстрована у спадковому реєстрі за НОМЕР_1.

02 жовтня 2013 року його представник подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину.

02 жовтня 2013 року державний нотаріус Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори своєю постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у спадкоємця та представника відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 30).

Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, яка була дружиною ОСОБА_1 (а.с. 6-8, 12).

25 лютого 2011 року ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини після смерті дружини. Спадкова справа № 186/2011 була зареєстрована у спадковому реєстрі за НОМЕР_1, що підтверджується наданою суду її завіреною копією (а.с. 38-66).

Представник позивача 02 жовтня 2013 року звернувся до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори від 02 жовтня 2013 року вбачається, що видати позивачу свідоцтво на право на спадщину немає можливості, оскільки у спадкоємця та представника відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с. 14).

У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна від 17 березня 2015 року № 3565 (И-2015) квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована:

- 2/4 частини за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 червня 1993 року;

- 2/12 частини за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних долях на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14 вересня 2000 року;

- 1/3 частини за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних долях на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21 травня 2004 року, дублікат якого видано 17 квітня 2006 року (а.с. 35).

Вбачається, що спадкодавцю на момент смерті належала 1/2 частина зазначеної квартири.

З пояснень представника позивача вбачається, що подати відповідний правовстановлюючий документ до нотаріальної контори позивач не взмозі, оскільки у нього він відсутній.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, тому суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину - 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2, у порядку спадкування за законом.

За таких обставин, вимога позивача про визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ґрунтується на законі.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 392, 1216, 1261 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: