Справа № 466/1933/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді П.С.Невойта

при секретарі с/з Я.О.Леон

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Ірокс» про визнання права власності на квартиру,-

у с т а н о в и в:

13.03.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Ірокс» про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 45,00 м.кв.

Позовну заяву мотивують тим, що 24.10.2012 року між ним та ПрАТ «Ірокс» було укладено договір підряду у будівництві №46/6 про участь у будівництві житлового будинку АДРЕСА_1. Відповідно до цього договору та додатків до нього ним було фінансовано будівництво квартири НОМЕР_1 на 4-му поверсі 10-ти поверхового будинку, загальною площею 45,00 м.кв., яку відповідач зобов'язався йому передати до 4-го кварталу 2012 р. Відповідач взяв на себе зобов'язання здійснити оформлення права власності на цю квартиру за ним та передати квартиру у власність замовника. Відповідно до технічного паспорту на квартиру НОМЕР_1 на АДРЕСА_1, загальна площа цієї квартири складає 45,00 м.кв. У відповідності до умов договору він сплатив повністю вартість цього житла. Однак відповідач, в порушення умов договору, не виконав зобов'язання здійснити оформлення права власності на цю квартиру.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві мотиви та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення щодо позову та згоду на розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 24.10.2012 р. між позивачем ОСОБА_2 та ПрАТ "ІРОКС" було укладено договір підряду № 46/6 про участь у будівництві житла. Згідно договору замовники зобов'язувалися сплатити 100 % вартості квартири НОМЕР_1 загальною площею 45,00 кв.м, розташованої на четвертому житловому поверсі десятиповерхового будинку на АДРЕСА_1.

Відповідач за умовами договору зобов'язався закінчити будинок та здати його в експлуатацію в 4 кварталі 2012 р., передати об'єкт інвестування у власність замовника, здійснити оформлення права власності на належний замовнику об'єкт інвестування.

Згідно представлених довідки, квитанції, акту приймання-передачі житлових приміщень, позивач сплатив повну вартість спірного житла, відповідач передав позивачам проінвестоване ним жиле приміщення.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконала повністю.

Відповідач свої зобов'язання перед позивачами, відповідно до договору від 24.10.2012 р. повністю не виконав. Відповідач не здав об'єкт будівництва в експлуатацію, не здійснив оформлення права власності позивача на належний йому об'єкт інвестування - однокімнатну квартиру НОМЕР_1, що знаходиться на 4 житловому поверсі десятиповерхового будинку АДРЕСА_1.

Як вбачається з декларації про готовність об'єкта до експлуатації будинок АДРЕСА_1 повністю збудований та готовий для експлуатації, підключені всі комунікації (а.с.20-27).

З технічного паспорту на квартиру НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 вбачається, що квартира розташована на 4-му поверсі десятиповерхового будинку, її загальна площа становить 45,00 кв.м.

З пояснень представника позивача дана квартира не є предметом інших судових спорів, треті особи прав на цю квартиру не мають.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 331 п.2 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

У відповідності до ст. 334 ч. 1 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на спірну квартиру.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 45,00 кв.м.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: П. С. Невойт