№ провадження 22-ц/781/2184/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Гонтаренко Т. М.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

09.09.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Черненко В.В.

суддів: Чорнобривець О.С., Потапенка В.І.

за участю секретаря: Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_2 на заочне рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.07.2015 року по справі за позовом ОСОБА_2, представник ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит", третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Світловодське відділення №35 ПАТ "Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості по банківському вкладу та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит", третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Світловодське відділення №35 ПАТ "Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості по банківському вкладу та моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.01.2015 року позивач уклала з ПАТ Банк "Фінанси та Кредит" договір банківського строкового вкладу «Пенсійний» на 3 місяці у Світловодському відділенні №35 ПАТ "Банк «Фінанси та Кредит».

Позивач зазначив, що згідно п.1 договору загальна сума вкладу складає 65550 грн.

На виконання договору, відповідач прийняв, а позивач передав грошові кошти у сумі 65550 грн. на строк з 06.01.2015 року по 06.04.2015 року включно зі сплатою 23,10% річних.

Нараховані проценти зараховуються позивачу на рахунок відкритий відповідачем. Виплата процентів нарахованих на вклад здійснюється позивачем у день закінчення строку цього договору одночасно з поверненням суми вкладу.

Позивач зазначив, що станом на дату подання позову відповідач не повернув кошти які є предметом спору.

ОСОБА_2 зазначила, що неправомірними діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює у 5000 грн.

Просила суд визнати відповідача винним у порушенні її права , як споживача фінансових послуг у вигляді невиконання договору від 06.01.2015р. щодо повернення строкового банківського вкладу «Пенсійний», зобов'язати відповідача протягом 10-ти банківських днів з дня набрання рішення суду законної сили повернути позивачу грошові кошти в сумі 65550 грн., а також суму нарахувань (дивідендів) 3785,51 грн., суму пені в розмірі 12391,64 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., всього - 86727,15 грн.

В ході розгляду позивач надав суду заяву про збільшення позовних вимог та зазначив, що розрахунок процентів з лютого по 11.06.2015 року складає: 65550 грн. х (23,1%:12)х4,3 місяці:100=10444,86 грн. Розрахунок пені складає: 65550х67х0,03=131755,5 грн., втрата від інфляції - 22287 грн. Просив суд зобов'язати відповідача протягом 10-ти банківських днів з дня набрання рішення суду законної сили повернути позивачу грошові кошти в сумі 65550 грн., а також суму нарахувань (дивідендів) 10444,86 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 22287 грн., суму пені в розмірі 131755,5 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., всього -235037,36 грн.

Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.07.2015 року позов задоволено частково. Суд стягнув з ПАТ Банк "Фінанси та Кредит" на користь ОСОБА_2 заборгованість за строковим договором банківського вкладу № 300131/151573/3-15 від 06.01.2015 року в розмірі 65550 грн.

Додатковим рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.07.2015 року стягнуто з ПАТ Банк "Фінанси та Кредит" на користь ОСОБА_2 суму інфляційних втрат в сумі 11127,33 грн. та судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права. Зокрема зазначається, що суд першої інстанції, в порушення статті 215 ЦПК України, відмовляючи у задоволені позовних вимог у частині стягнення моральної шкоди в резолютивній частині рішення не зазначив конкретно в яких позовних вимогах суд відмовив .

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції встановив, що між сторонами існують договірні відносини.

Суд першої інстанції встановив , що відповідно до договору №300131/151573/3-15 від 06.01.2015 року про банківський строковий вклад (депозит) »Пенсійний» ОСОБА_2 внесла, а відповідач прийняв грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок у сумі 65550.00 грн. на строк 3 місяці. Вкладник має право отримувати суми процентів (а.с.4,29-31).

Суд першої інстанції зазначив, що згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України,інших актів цивільного законодавства.

Суд першої інстанції встановив, що строк дії вищезазначеного договору закінчився, а тому боржник повинен повернути кредитору належні до сплати суму грошових коштів згідно умов договору. Відмова відповідача у видачі належних позивачеві грошових коштів порушує його права, як власника, та дії відповідача суперечать умовам укладеного договору, ст.41 Конституції України.

Суд першої інстанції дійшов висновку , що позовні вимоги в частині стягнення 65550. 00 грн. підлягають задоволенню.

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області від 17.07.2015 року ухвалив додаткове рішення яким стягнув з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 суму інфляційних втрат у розмірі 11127.33грн.

Суд першої інстанції зазначив, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріального еквіваленту відшкодування моральної шкоди, так як правовідносини, які існують між сторонами по справі, є зобов'язальними правовідносинами, що ґрунтуються на письмовому договорі, проте умовами вказаних договорів, укладених між сторонами, не передбачено відшкодування моральної шкоди за невиконання зобов'язань по них, а тому зазначені вимоги не ґрунтуються на законі та договорі.

Суд першої інстанції зазначив, що також не підлягають задоволенню вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у відповідності до законодавства про захист прав споживачів, так як відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на відшкодування моральної шкоди, коли моральна (немайнова) шкода, заподіяна небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією і у випадках, передбачених законодавством.

Суд першої інстанції зазначив , що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди , оскільки не встановлено, що не виконання боржником умов договору банківського вкладу є небезпечним для життя позивача.

Колегія суддів приймаючи до уваги встановлені обставини дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Як вбачається з апеляційної скарги , позивач не оскаржує рішення суду першої інстанції по суті та в цілому , а тільки зазначає , що не погоджується з тим, як викладена резолютивна частина рішення яке оскаржується.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення мотивував свої висновки , як в частині задоволених позовних вимог так і в частині вимог у яких суд , зокрема в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

В резолютивній частині рішення суд першої інстанції зазначив, що позов задоволено частково , суд стягнув з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_2 заборгованість за строковим договором банківського вкладу в розмірі 65550.00 грн. В решті позовних вимог відмовив, при цьому не зазначив в повному обсязі в яких позовних вимогах суд відмовив .

Відповідно до частини 3 статті 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення , якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскільки позивач по справі не оскаржує рішення суду в частині неправильного вирішення справи , а оскаржує тільки в частині невідповідності резолютивної частини рішення вимогам викладеним в статті 215 ЦПК України , то підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.07.2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: