ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/200/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Ляшенко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві МАЛІВСЬКОЇ Наталії Іванівни, суд -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник в особі Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» у порядку ст. 383 ЦПК України звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві МАЛІВСЬКОЇ Н.І. Мотивуючи свої вимоги тим, що державний виконавець безпідставно виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 14 квітня 2015 року (провадження ВП № 47245014) по виконанню виконавчого листа № 753/3352/14-ц, виданого Дарницьким районним судом м. Києва від 09.12.2014 року про стягнення заборгованості в сумі 27 195 грн. 54 коп. з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», невірно застосувавши норму ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» з тих підстав, що ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну. За таких підстав державний виконавець, прийнявши рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження, діяв всупереч ст.ст. 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засіданні скаржник не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, звернувся до суду із заявою про розгляд скарги за його відсутності з підтриманням вимог скарги з тих же підстав та просив її задовольнити.

В судове засідання державний виконавець ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа.

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати скаргу за відсутності скаржника та державного виконавця на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про задоволення скарги із наступних підстав.

Судом встановлено, що державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) 14 квітня 2015 року (провадження ВП № 47245014) по виконанню виконавчого листа № 753/3352/14-ц, виданого Дарницьким районним судом м. Києва від 09.12.2014 року про стягнення заборгованості в сумі 27 195 грн. 54 коп. з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» (а.с.7) з тих підстав, що виконавчий документ не містив реєстраційний номер платника податків боржника, проте суд вважає, що дана підстава відмови у відкритті виконавчого провадження не ґрунтується на вимогах Закону України «Про виконавче провадження», виходячи із наступних підстав.

Статтею 18 вказаного Закону передбачено, що у виконавчому документі зазначається, серед іншого, й індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Частина 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну.

Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 25 червня 2014 року й ухвалив постанову у справі № 6-62цс14, предметом якої була скарга публічного акціонерного товариства на дії державного виконавця.

Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України (ч.1 ст. 3607 ЦПК України).

За таких підстав державний виконавець, прийнявши рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження, діяв всупереч ст.ст. 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», відтак, відповідно до ст. 387 ЦПК України суд вважає за необхідне визнати такі дії державного виконавця неправомірними й зобов"язати його вжити заходів до скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Аналізуючи зібрані по скарзі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги скаржника є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують вимоги, судом не встановлені.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст.ст. 88, 388 ЦПК України.

Судові витрати, пов»язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 386, 387, 388, 389 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві МАЛІВСЬКОЇ Наталії Іванівни, задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві МАЛІВСЬКОЇ Наталії Іванівни, які виявилися у винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 14 квітня 2015 року (провадження ВП № 47245014) по виконанню виконавчого листа № 753/3352/14-ц, виданого Дарницьким районним судом м. Києва від 09.12.2014 року про стягнення заборгованості в сумі 27 195 грн. 54 коп. з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», неправомірними.

Зобов"язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві вжити заходів до скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 14 квітня 2015 року (провадження ВП № 47245014) по виконанню виконавчого листа № 753/3352/14-ц, виданого Дарницьким районним судом м. Києва від 09.12.2014 року про стягнення заборгованості в сумі 27 195 грн. 54 коп. з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва».

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві на користь держави 121 (сто двадцять одна) грн. 80 (вісімдесят) коп. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Коренюк А.М.