Категорія 32Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

Головуючого : Голоти Л.О.

суддів: Луценко В.В., Жданкін В.В.

при секретарі : Агеєвій Г.В.

з участю: апелянта ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги про стягнення майнової та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом до міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги про стягнення майнової та моральної шкоди.

Позов мотивував тим, що 11.11.2014 року він, працюючи на подвір'ї отримав побутову травму (впав з драбини з висоти третього поверху). Відчуваючи нестерпну біль, наступного дня, 12.11.2014 року, позивач звернувся до міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, а саме в травмпункт лікарні за допомогою. Йому надано медичну допомогу. З приводу на його думку не кваліфікованої лікарської допомоги, йому через три тижні після травми проведено оперативне втручання, що ОСОБА_2 вважає могло і не статися при вірному лікуванні. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про стягнення з міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на його користь, понесених витрат на лікування та операцію в розмірі 1 228, 97 гривень та моральної шкоди в розмірі 20 000, 00 гривень.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, при цьому робиться посилання на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, що призвело до порушення та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, міський суд виходив з того, що відповідно до журналу реєстрації амбулаторних хворих в травмпункті МКЛ ШМД, ОСОБА_2 звернувся до травмпункту 12.11.2014 року із побутовою травмою отриманою 11.11.2014 року. (а.с. 64-65)

Згідно виписки № 17480, виданої 12.11.2014 року міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, ОСОБА_2 було поставлено діагноз: забій лівого променевого зап'ястокового суглобу. Рекомендовано: 1) холод; 2) медикаментозне лікування; 3) подальший нагляд та лікування у травматолога в поліклініці за місцем проживання чи роботи. Також, ОСОБА_2 лікарем було направлено на огляд RO-графії, а від накладання іммобілізаційної пов'язки ОСОБА_2 відмовився. (а.с. 4, 64-65)

В результаті огляду RO-графії кістково-травматичних змін у ОСОБА_2 не виявлено. (а.с. 6)

01.12.2014 року ОСОБА_2 було поставлено діагноз: не свитий травматичний вивих півмісяцевої кістки лівої кисті, та рекомендовано оперативне лікування, що підтверджується випискою № 10351, виданої 01.12.2014 року міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги. (а.с.5)

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, слідуючи рекомендаціям лікаря згідно виписки № 10351 від 01.12.2014 року, звернувся до центру первинної медико-санітарної допомоги № 6 із діагнозом закритий травматичний вивих півмісяцевої кістки лівої кисті. Був госпіталізований до травматологічного відділення МКЛ ШМД, обстежений та прооперований 04.12.2014 року, що підтверджується випискою ІХ № 13515, виданої 10.12.2014 року центром первинної медико-санітарної допомоги № 6. (а.с. 5)

На підтвердження понесеної матеріальної шкоди ОСОБА_2 було надано суду копії квитанцій про оплату медикаментів та оперативного втручання. (а.с. 9)

На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, показів свідка, враховуючи Положення про цілодобовий травматологічних пункт, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 30.03.1994 року № 41, Порядку медичного обслуговування громадян центрами первинної медичної (медико-санітарної) допомоги, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2011 року № 646, ст. 34 Закону України « Основи законодавства України про охорону здоров»я». а також норм ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, суд першої інстанції прийшов вірного висновку про те, що відповідач при наданні медичної допомоги позивачу діяв у спосіб передбачений законом, оскільки виконали усі приписи передбачені законодавством України, а саме ОСОБА_2 було надано невідкладну допомогу та направлено до спеціаліста для подальшого лікування; однак, позивачем були проігноровані рекомендації лікарів (відмова від імобілізації, відсутність спостереження протягом тривалого часу, майже три тижні), що призвело до запізнілого процесу лікування.

Колегія суддів відхиляє заперечення апелянта про безпідставність висновку суду про те, що він відмовлявся від накладення іммобілізаційної пов»язки, оскільки у виписці № 17480 від 12.11.2014 року зазначено, що хворий ОСОБА_2 від гіпсової імобілізації та огляду RО - графії відмовився. / а.с. 4/

Безпідставними колегія суддів вважає заперечення апелянта про очевидне тлумачення термінів « забій» і « вивих» та про рекомендації лікування даних видів травмування, оскільки згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належного та допустимого доказу, який підтвердив би ту обставину, що відповідачем була надана некваліфікована медична допомога позивачем надано не було, клопотання про призначення експертизи не заявлялось.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Не встановивши у судовому засіданні факту порушення відповідачем прав ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні його вимог про стягнення моральної шкоди.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що міський суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Голота Л.О.

Суддів: Луценко В.В.

ОСОБА_5

/ПІДПИСИ/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ: