Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-149/2011 Головуючий у 1-й інст. Коренюк В. П.
Категорія 27 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Матюшенка І.В., Широкової Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Мишаковської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ «ПриватБанк»), Коростенського відділення Житомирської філії ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання правочину недійсним, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк",

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 вересня 2014 року,-

встановила:

У березні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень від 25.11.2010 року, 06.06.2011 року (а.с.30-31, 85-86) остаточно просила визнати недійсними договори про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної карти №SAMDN3219 від 18.12.2006 року, №SAMDN6193 від 28.03.2007 року та стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк", Коростенського відділення Житомирської філії ПАТ КБ "ПриватБанк" у солідарному порядку на її користь 15400,00 грн. матеріальної шкоди, яка складається з витрат на юридичну допомогу, 60000,00 грн. моральної шкоди та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В обґрунтування позову вказала, що у вересні 2008 року з претензійного листа Коростенського відділення Житомирської філії ЗАТ КБ «ПриватБанк» №561 дізналась про існування оскаржуваних договорів, які вона не укладала, не підписувала та не надавала документи для ідентифікації її особи, як позичальника банківській установі. Численні звернення працівників банку з вимогами про погашення кредитних зобов'язань за неукладеними договорами призвели до моральних страждань, постійного психологічного напруження, необхідності звернення до правоохоронних та інших органів з метою захисту своїх порушених прав.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 вересня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір №SAMDN6193 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної карти від 28.03.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" в особі Коростенського відділення Житомирської філії комерційного банку "ПриватБанк".

Стягнуто з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 14300,00 грн. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката та 1986,12 грн. витрат, пов'язаних з оплатою позивачем судових експертиз. У задоволенні решти позову відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Додатковим рішенням цього суду від 25.11.2014 року з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь держави стягнуто 243,60 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 23.02.2015 року позов ОСОБА_1 у частині визнання недійсним договору №SAMDN3219 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки від 18.12.2006 року залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (а.с. 245).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, а тому суд дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову.

Заслухавши доводи представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. (ч. 3,4 ст. 203 ЦК України).

Як вбачається із висновку експерта Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22.02.2013 року, підписи від імені ОСОБА_1 у рядку «Підпис» графи «Клієнт» та у рядку «Підпис» графи «Платіжну картку і ПІН-код отримав» на зворотній стороні заяви про банківські послуги, датованої 31.05.2007 року - виконані ОСОБА_1 Підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Клиент» в розділі «11 Реквізити сторін» на зворотній стороні Договору №SAMDN6193 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної карти від 28.03.2007 року виконаний імовірно ОСОБА_1 у незвичайних зовнішніх умовах - незручна поза виконавця під час нанесення цього почеркового об'єкта (стоячи, тримаючи матеріал письма навису, без опори пишучої ручки).

Відповідно до висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС в Житомирській області від 01.04.2014 року підписи, розташовані в графах «Клієнт Підпис» та «Платіжну картку і ПІН-код отримав» заяви про банківські послуги від 31.05.2007 року виконані ОСОБА_1

Таким чином, матеріали справи містять беззаперечні докази того, що ОСОБА_1 особисто підписала заяву про надання банківських послуг, а також отримала платіжну картку НОМЕР_1 та ПІН-код до неї. ОСОБА_1 своїм підписом на заяві засвідчила, що Умови та правила надання банківських послуг, тарифи банку були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, підтвердила факт отримання інформації про умови кредитування у ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до норм діючого цивільного законодавства ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами по кредиту становить укладений між банком та позивачем договір про надання банківських послуг.

За цим договором банк надав грошові кошти ОСОБА_1 на платіжну картку НОМЕР_1 на вищевказаних Умовах та згідно обумовленого тарифу, а у позивача виник обов'язок повернути кредит та сплатити проценти.

Надання банком кредиту на платіжну картку НОМЕР_1 підтверджується випискою по особовому рахунку, відповідно до якої ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, погашала кредит та проценти, що вказує на визнання нею договору, заборгованості по ньому і спростовує доводи останньої щодо не здійснення нею будь-яких дій спрямованих на укладення оспорюваного договору та настання відповідних правових наслідків (а.с.255-263 ).

Оспорюваний позивачем договір №SAMDN6193 від 28.03.2007 року укладався з метою відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки НОМЕР_1.

Висновок експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС в Житомирській області від 01.04.2014 року про те, що підпис, розташований у графі «Клиент» цього договору, виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою, не може свідчити про його недійсність за наявності інших доказів, які підтверджують, що дії позивача були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені оспорюваним правочином.

Про дійсність оспорюваної угоди також свідчить погашення кредиту за договором №SAMDN3219 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки від 18.12.2006 року, який ОСОБА_1 також просила визнати недійсним з аналогічних підстав, проте подала заяву про залишення позову у цій частині без розгляду.

Доводи позивача щодо ідентифікації її особи за втраченим паспортом при наявності доказів особистого отримання нею платіжної катки та ПІН-коду до неї, користування кредитними коштами та їх погашення, не має правового значення для вирішення спору.

Враховуючи вищезазначені обставини, рішення суду першої інстанції про недійсність оспорюваного договору, стягнення з банку на користь позивача матеріальної шкоди та витрат на проведення експертиз є незаконним, а тому колегія суддів скасовує останнє в цій частині.

Рішення суду у частині відмови у задоволенні позову про стягнення з банку на користь позивача моральної шкоди по своїй суті є правильним, а тому скасуванню або зміні не підлягає.

Разом з тим, колегія суддів також скасовує додаткове рішення суду першої інстанції від 25.11.2014 року про стягнення з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь держави 243,60 грн. судового збору та відносить судові витрати на рахунок держави, оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 вересня 2014 року в частині визнання недійсним договору №SAMDN6193 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної карти від 28.03.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" в особі Коростенського відділення Житомирської філії комерційного банку "ПриватБанк", стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 14300,00 грн. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги та 1986,12 грн. витрат, пов'язаних з оплатою судових експертиз, скасувати, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Скасувати додаткове рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2014 року.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: