22-ц/775/856/2015(м)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Бугрим Л.М.

суддів Баркової Л.Л., Биліни Т.І.

при секретарі Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 липня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АГ Сталь» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги, зміни формулювання причин звільнення та стягнення моральної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги, зміни формулювання причин звільнення та моральної шкоди. В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що позивач з 20.07.2009 по 27.10.2014 року працював у ТОВ «АГ Сталь». Починаючи з серпня 2014 року відповідач не виплачує йому заробітню плату, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 16623,07 гривень, яка не сплачена йому до цього часу. Крім того, вважає, що відповідач порушує його трудові права, тому повинен був звільнити за п.3 ст.38 КЗпП України та виплатити вихідну допомогу у розмірі перебаченому колективним договором. У звязку з порушенням його трудових прав був порушений його звичайний уклад, він повинен був прикладати зусилля для відновлення свого порушеного права, тому вважає, що відповідач причинив йому моральну шкоду в сумі 5000 грн. Просив стягнути із відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 16623,07 грн., середній заробіток за затримку проведення розрахунку при звільненні за період з 28.10.2014 року по день винесення рішення стягнути вихідну допомогу у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку, моральну шкоду в сумі 5000 грн., змінити формулювання причин звільнення та зобовязати відповідача внести запис в трудову книжку про звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України з 27.10.2014 року.

08 липня 2015 року представник відповідача ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням закрити провадження, в звязку з тим, що відносно відповідача порушено справу про банкрутство, тому відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.12 п.7 ГПК України, дані справи розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 липня 2015 року провадження за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «АГ Сталь» про стягнення зоборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, виходної допомоги, зміни формулювання причин звільнення та моральної шкоди, в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди закрито.

На вказану ухвалу суду позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що відповідно до ст. 116 ЦПК України у суду не було підстав для закриття провадження по справі , оскільки справа вже почалася розглядатися і тому повинна бути розглянута у цьому суді. У даному випадку порушення справи про банкрутство відносно відповідача не позбавляло суд постановити судове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2 представника відповідача ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, та обговоривши доводи апеляційної скарги, коллегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся з даним позовом до суду18 березня 2015 року , а 10 квітня 2015 року ухвалою господарського суду Запорізької області було порушено провадження у справі про банкрутство відносно товариства з обмеженою відповідальністю « АГ Сталь» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів , введено процедуру розпорядження майном боржника . Також призначено розпорядником майна арбітражного керуючого якого зобовязано надати суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів до 25.05.2015 року , скласти реєстр кредиторів та подати його на затвердження суду у строк до 25.05.2015 року .

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_3 пояснювала суду про те що сума заборгованості по заробітній платі позивача ОСОБА_1М . у розмірі 16623 грн. 07 коп..включена до реєстру кредиторів , про що він був повідомлений.

Представник позивача ОСОБА_2 не заперечувала цього факту.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітньої плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, повязаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно ч. 7 ст. 12 ГПК України справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітньої плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, повязаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України підвідомчі господарським судам.

Абзацом 9 статті 16 ГПК України встановлено виключну підсудність справ господарськими судами і зазначено, що справи у майнових спорах, передбачені п.7 ч. 1 ст. 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Виходячи з наведеного , колегія суддів вважає , що суд першої інстанції прийшов до правильного правового висновку про те, що провадження по справі в частині стягнення заборгованості по заробітній платі , середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні , вихідної допомоги , зміни формулювання причин звільнення та стягнення моральної шкоди підлягає закриттю у звязку з порушення справи про банкрутство відносно відповідача.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, судом порушені норми ст..116 ЦПК України , яка не передбачає можливості закриття провадження по справі у випадку порушення справи про банкрутство є непереконливими , оскільки норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є спеціальними , а тому мають пріоритет в їх застосуванні.

Згідно з положеннями ч .1 п.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд , відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін , якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ухвала суду постановлена з дотриманням вимог закону , а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,307,307,315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевськкого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: