Провадження №2/761/6759/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

27 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарях: Паночко О.М., Анісковець Г.С.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача належні їй кошти за договорами банківських вкладів у валюті вкладу у розмірі 12 900,00 грн. та 9 583,68 доларів США за строковими договорами банківських вкладів (депозиту) від 10.02.2015 року та від 14.02.2013 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами були укладені договори за якими позивач внесла на депозитні рахунки 9 583,68 доларів США та 12 900,00 грн. зі сплатою відсотків.

12.06.2015 року позивач звернулася із заявою про видачу вкладу, проте кошти повернуті не були. А тому, оскільки відповідач порушує права позивача, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Крім того, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 5 250,00 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання не повідомив; заперечення чи пояснення на позовні вимоги до суду не надійшли.

Тому суд на підставі статті 169 ЦПК України ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивача. Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 10.02.2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Банк) та ОСОБА_2 (далі - Вкладник) був укладений Договір №300937/11492/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США за умовами якого, Вкладник вніс, а Банк прийняв грошові кошти в доларах США на вкладний рахунок НОМЕР_1 в сумі 9 583,68 доларів США на строк з 10.02.2015 року по 11.05.2015 року зі сплатою відсотків від 6,5% річних до 8,3% річних в залежності від строку перебування вкладу на рахунку.

На підтвердження належного виконання своїх зобов'язань в частині внесення коштів позивач надала копію меморіального валютного ордеру №15552820 від 10.02.2015 року на суму 9 583,68 доларів США.

Пунктом 2.9 Договору передбачено, що після закінчення будь-якого із строків або настання інших обставин, визначених чинним законодавством України чи цим Договором, кошти з депозитного рахунку повертаються Клієнту за його письмовою вимогою шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний або інший депозитний рахунок, а дія цього Договору припиняється.

12.06.2015 року позивач звернулась до Банку із заявою про повернення суми вкладу.

З виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 вбачається, що станом на 20.08.2015 року на рахунку на вимогу обліковуються кошти в сумі 9 636,32 доларів США.

Крім того, 14.02.2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Банк) та ОСОБА_2 (далі - Вкладник) був укладений Договір №6795/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті за умовами якого, Вкладник вніс, а Банк прийняв грошові кошти в гривні на вкладний рахунок НОМЕР_2 в сумі 12 900,00 гривень на строк з 14.02.2013 року по 19.02.2014 року зі сплатою 18,00% річних.

На підтвердження належного виконання своїх зобов'язань в частині внесення коштів позивач надала копію квитанції №1 від 14.02.2013 року на суму 12 900,00 гривень.

23.02.2015 року та 12.06.2015 року позивач звернулась до Банку із заявою про повернення суми вкладу.

З виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 вбачається, що станом на 20.08.2015 року на рахунку на вимогу обліковуються кошти в сумі 12 900,00 гривень.

Стаття 3 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Отже, так як з діючих норм законодавства вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі. Банк не виконав вимогу позивача та не повернув суму вкладу, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму вкладів в розмірі 9 583,68 доларів США (згідно заявлених позовних вимог) та 12 900,00 грн.

Стаття 84 ЦПК України визначає, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» у статті 1 визначає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Позивач надав суду копію Договору №12/06-15/4 про надання юридичних послуг від 12.06.2015 року, який укладено між ОСОБА_2 та юридичною фірмою ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав'єрс груп». За умовами Договору ОСОБА_2 була надана правова допомога.

З копій квитанцій вбачається, що 12.06.2015 року позивач сплатила суму 1 400,00 грн. за складання позовної заяви, 05.08.2015 року 1 250,00 грн. за виїзд в судове засідання, 19.06.2015 року 1 100,00 грн. доплата за складання позовної заяви, 25.08.2015 року 1 250,00 грн. за виїзд в судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача представляла позивача на підставі довіреності, а не Договору про надання правової допомоги, суду не було надано доказів, що представник, яка приймала участь в судовому засіданні є фахівцем в галузі права. Крім того, її не було допущено до участі у справі за ухвалою суду на підставі ч.2 ст.56 ЦПК України. А тому не можуть бути стягнуті з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 5 250,00 грн.

Крім того, на підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати - судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 610, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів банківського вкладу - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 суму вкладу за Договором-заявою №300937/11492/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 10.02.2015 року в розмірі 9 583 (дев'ять тисяч п'ятсот вісімдесят три) долари США 68 центів та за Договором №6795/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті від 14.02.2013 року в розмірі 12 900 (дванадцять тисяч дев'ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь держави судовий збір в розмірі 2 182 (дві тисячі сто вісімдесят дві) гривни 37 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула