Малиновський районний суд м.Одеси
Справа №2-3489/2010.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 20 1 0 року

Малиповський районний суд м. Одеси / складі:

голову ючого ехдді ОСОБА_1

при секретарі Новіковій І.С.

рові лмн/ вши / відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 Семен і ви и до ОСОБА_3, за участю третьої особи Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про стягнення семи завдатку. індексу інфляції, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання та моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

Iі) і рудня 2008 року І ерзів Л.С. звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з Ци.мбад і ,М. на її користь суму боргу та індекс інфляції та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання та судові витрати.

26 квітня 2010 року 1 ерзів Л.С. уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з ОСОБА_3 на п користь 40 000 грн. переданих ОСОБА_4 по договору завдатки, індекс інфляції та

ЗА, річних за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 43 767грн.. моральну

шкоду 100 ОООі рік. посилаючись на наступні обставини.

> 2006 році ОСОБА_51. уступив право вимоги за договором завдатку [ерзів Л.С. в сумі 5000 доларів ( ПІД. що складає 40 000грн.. ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_3 1 .VI. індекс інфляції та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 43767грн. за користування її грошима з 01.05.2006р. по 20.04.2010р.. Також просила суд стягнути моральну шкоду в розмірі 100 000грн. за погрози вбивст вом з боку ОСОБА_3. за приниження її чест і та гідност і, у зв'язку з чим вона втратила здоровя.

І іредет а вник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, вважала його необгрунтованим, пояснювала, що ОСОБА_3 І VI. суму боргу повністю поілсив із порядку виконавчого провадження, виконавче провадження закінчено.

1 Ірелставіїик відповідача ОСОБА_6 170. була повідомлена про дату судового засідання належним чином. 25.08.2010р. надала до суду клопотання про відкладення розгляду справи / зв'язку і її відпусткою без падання підтвердження надання відпустки іа її строків. Зважаючи па ге. що представник неодноразово просила суд відкласти розі ляд справи, про що надавала клопотання без підтвердження причин відсутності (а.с. 66,69.87.120.122. 127). та у зв'язку з тим. що справа на розі ляді знаходиться з грудня 2008р.. суд вважає, що у відповідності до ст. 191 Ц ГІК України поважних причин іля відкладення розгляду справи України у суда не маг. тому справа розгляну та по суті.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи та виконавчого провадження Малиповстжої о ві і.ті:їх державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції за виконавчим листом, вивчивши нормативну базу, яка регулює галузь спірних правовідносин, суд дійшов то насту пного.

6 права неодноразово розглядалася судом.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 04 березня 2008р. позовні вимоги ОСОБА_2 та доколені частково, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто 30 000 грн. су ма зав ш і ку. 5о()()і ріг моральної шкоди, в інших вимогах відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 17 жовтня 2008 року рішення Малиновського районного суду м.Одеси скасоване, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги 1 ерзів Л.С. задоволені частково, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягну то 14 760гріг. в інших із и / і о і з і х відмовлено, (а.с.35) .

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_5 1.1. передав ОСОБА_3 3000 долари; 6 ПІЛ. а останній зобов'язався укласти з ним договір купівді-продажу квартири, договір укладений не б/'в. томх дана с/ма вважається авансом.

Відповідно до договору завдатка ОСОБА_3 зобов'язався укласти договір купівлі- продажу квартири в сі рок до 15.07.2006р..

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Малиновського районного / правління юстиції м. Одеси від 24 листопада 2008 року відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного рішення суду.

Відповідно до розпоряджень --розрахунків по виконавчому провадженню на корис ть ОСОБА_2 стягнута сума боргу в розмірі 14760грн. повністю, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін в судовому засіданні.

Таким чином, судом встановлено, що у ОСОБА_7 за договором завдатки виникло зобов'язання перед ОСОБА_2. а саме у вигляді укладення договору купівлі-продажу квартири в строк до 15.07.2006р.. яке фактично було виконане 14 травня 2010 року в порядку виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням с правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимага ти від боржника виконання' його обовязку.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливіст ь виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. І ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

І Іідстави припинення зобов'язання передбачені ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняєт ься належним його виконанням.

Серед підстав припинення зобов'язання не вказана така підстава, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, а тому суд дійшов до висновку, що грошове зобов'язання ОСОБА_7 перед ОСОБА_2 припинилося 14 травня 2010 року, коли воно було фактично виконане, а не 17 жовтня 2008 року з ухваленням рішення Апеляційною суду Одеської області про стягнення суми боргу.

Але позивач заявила позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за період з 01.05.2006р. по 20.04.2010р.. У відповідності до чинного цивільно-процесуального законодавств су д не може виходити за рамки позовних вимог позивача. Тому розрахунок індексу інфляції та 5% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, судом проводиться за період з 15.07.2006р. по 20.04.2010р..

Отже, посилання представника відповідача на те. що рішення суду виконано, тому в задоволенні иозов/ необхідно відмовити, протирічить вищеперелічєним нормам ЦК України, оскільки виконавче провадження по стягненню спірної заборгованості закінчено лише 14.05.2010р.. Також, суд звертає увагу, що за травень, червень, липень 2010р. індекс інфляції складав 99.9%. що свідчить про відсутність інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також гри проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процент ів не встановлений договором або законом.

Як вже зазначалося, саме по собі ухвалення рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 має право на отримання індексу інфляції та 3% річних, однак суд не погоджується з розраху нком, визначеним позивачем у своїх вимогах.

Грошовий вираз цивільної відповідальності за прострочення виконання, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, має бути визначений від суми боргу за зобов'язанням, яка складає, відповідно до Рішення Апеляційного суду Одеської області від 17 жовтня 2008 року. - 14760 грн.

Отже, відповідно до даних Держкомстату України про індекси споживчих цін та Рекомендацій Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при

розгляді судових справ, розмір індексу інфляції за прострочення ОСОБА_7 і .С. виконання грошового зобов'язання перед ОСОБА_2 складає:

з І 5 липня 2006 року по 3 1 грудня 2006 року: 14760 гри. / (107,5% - 100%) : 365 дн. х 169 ;ш. 512.56 грн.

за 2007 рік: 14760 грн. х. (1 16,6% - 100%) = 2450.16 грн.

-за 2008 рік: 14760 грн. /. (122,3% - 100%) = 3291.48 грн.

-за 01.01.2009 рік 16.04.2009р. (ІОбдн.): 14760 грн. х (105.9%- 100%) :365 х 106= 252,9

і рн.

- з 17.04.2009 року по 31.12.2009р. (259дн.): 881 1.93 грн. / (105,1% - 100%) :365 / 259= З 1 8.9 і рн.

- з 01.01.2010 рік - 29.01.2010р. (28 дн.): 881 1.93 грн. х (101.8% - 100%) :365 х 28= 12.17 грн,

-з 29.01.2010 рік - 12.02.2010р. (14дн.): 8674,04 грн. х (101.9% - 100%) :365 х 14= 5.99

і рн.

з 12.02.2010 рік 19.04.2010р. (30 дн.): 8536.15 грн. х (100.6% - 100%) :365 / 30= 4.21

і ріі

Всього: 6848.37грн.

Розрахунок 3% річних, які підлягаю стягненню з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 за прострочення виконання грошового зобов'язання, має наступний вигляд:

з І 5 липня 2006 року по З 1 грудня 2006 року: 14760 грн. х 3% : 365 дн. / 169 дн.= 205.02

і рн.

за 2007 рік: 14760 грн. х. 3% = 442.8 гри. за 2008 рік: 14760 грн. /. 3% = 442,8 грн.

з 01.01.2009 рік - 16.04.2009р. (ІОбдн.): 14760 грн. / 3%:365 х 106= 128.6 грн.

з 1 7.04.2009 року по 3 1.12.2009р. (259дн.): 881 1,93 ірн. / 3% :3 65 х 259= 187,58 грн.

-з 01.01.2010 рік 29.01.2010р. (28 дн.): 881 1.93 грн. х 3% :365 х 28= 20,28 грн.

-з 29.01.2010 рік І 2.02.2010р. (14дн.): 8674.04 грн. х 3%:365 х 14= 9.98 грн.

-і 12.02.2010 рік 19.04.2010р. (30 дн.): 8536,15 гри. х 3%:365 х 30= 21.04 грн.

Всьої о: 1458.1 І грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню в частині стягнення суми індексу інфляції за прострочення ОСОБА_7С: виконання грошового зобов'язання перед ОСОБА_2 та 3% річних в розмірі 8306.48 грн..

За ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст.57 ЦГІК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.60 ЦГІК України, кожна сторона зобов'язана довести гі обставини, на які вона посилаєт ься як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає сгіір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до сг. 1 167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявност і її вини, а згідно ст. І 172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Незважаючи на вимоги закону, докази завдання моральної (немайнової) шкоди та обгрунтування розміру моральної шкоди позивачкою суду не надані. Протиправні дії відповідача, наявність вини відповідача, причинний зв'язок між останніми і душевними стражданнями не доведем і і юзи вач кою.

Згідно до н.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, нротигіравніеть діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням

заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягає з'ясуванню, чим

підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат

немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій

грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він

при цьо.м/ виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Також суд приймає до уваги, що згідно до п.З Постанови Пленуму Верховного Суду України

від 3 1.03.1995 р. №4 ..1 Іро судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової)

шкоди" моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу, або

ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку ушкодженням здоров'я, у порушенні права

власност і, прав наданих споживачам, інших цивільних прав . у зв'язку з незаконним перебуванням

під слідством та судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість

продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при

настанні інших негативних наслідків.

Дат спірні правовідносини по стягненню індексу інфляції за прострочення виконання

грошового зобов'язання та 3% річних не підпадають під вищеперелічені положення Постанови

Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 „Про судову практику у справах про

відшкоду ванпя моральної (немайнової) шкоди".

Тому, суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_2 в задоволенні вимог щодо стягнення з

ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 100 000грн. у зв'язку з

недоведеністю вимог, в т.ч. з чого виходить позивачка при оцінці заподіяної їй моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Ц11К України, якщо позов задоволено частково, судові витрати

присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві

пропорційно до іїєї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.сг. 23.57,60. 509. 598-601. 604-609. 625 ЦК України, ст.ст. 3. 15,57.60. 88.

209. 212-215 ЦПК України, п.З.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України ..Про судову

практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від ЗІ березня 1995 року

№4. с/ д

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 індекс

інфляції за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 6 848 (шість тисяч вісімсот

сорок вісім) грн. 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 3% річних

за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 1 458 (одна тисяча чотириста

п'ятдесят вісім) і рн. 1 І коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 судовий

збір / розмірі 83 (вісімдесят три) грн. 06 коп. га витрати па інформаційно-технічне забезпечення

розгляду справ у розмірі 30 (тридцять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської

област і через су д першої інстанції шляхом ,Подач і апеляційної скарги в 10-денний ст рок з дня

п ро гол о ш е н н я р і ш е н н я.

Суддя: