Справа № 308/252/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

07 травня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів: Власова С.О., Бисаги Т.Ю.

при секретарі: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою відповідача публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

Зазначеним рішенням поруки, які виникли з договорів поруки від 30 грудня 2008 року, укладених між відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 визнані такими, що припинені.

Стягнуто судові витрати.

В апеляційній скарзі банк просить рішення скасувати, ухваливши нове, яким у вимогах ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити. Вказує на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи. Окрім того, суд неправильно застосував матеріальний закон.

Колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлені слідуючі факти та обставини.

28 вересня 2006 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав, а позичальник отримав кредит в розмірі 800 000 доларів США.

30 грудня 2008 року між ними було укладена додаткова угода №6, якою сторони кредитного договору визначили, що заборгованість,яка виникла на вказаний період, повинна погашатись щомісячно до 10 числа кожний календарний місяць.

У цей же день з метою забезпечення виконання кредитного договору за зазначеним вище грошовим зобов'язанням банк, з одного боку, та ОСОБА_1, ОСОБА_2. ОСОБА_3, з другого боку, кожний окремо уклали договори поруки.

Умовами кредитного договору встановлено кінцевий термін повернення коштів не пізніше 28 вересня 2011 року, договорами поруки не встановлено строку, після яких порука припиняється.

Є доведеним, що банк у січні 2011 року у зв'язку із заборгованістю, яка виникла, пред'явив до ОСОБА_5 позов про дострокове повернення кредитних коштів, що було передбачено п. 4.1 кредитного договору та узгоджувалось з ч. 2 ст. 1050 ЦК України (т. 1, а.с. 15-16).

Виконуючи вимоги касаційного суду, викладені в ухвалі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 лютого 2015 року щодо дотримання кредитором строку пред'явлення претензій до поручителів через неналежне виконання боржником грошового зобов'язання, апеляційний суд при повторному розгляді справи встановив наступне.

Сторони даного спору визнали, що на час укладення додаткової угоди №6 до кредитного договору та договорів поруки, позичальник припинив виконувати взяте на себе зобов'язання: сплачувати тіло кредиту та погашати проценти за його користування.

В подальшому, а саме: з січня 2009 року ОСОБА_5 жодних щомісячних платежів банку не здійснював.

Відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду справи з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх судів України.

В постанові Верховного Суду від 8 жовтня 2014 року у справі №6-128 цс 14 зазначено, що згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У справі про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_4 банк, посилаючись на листи - вимоги, надіслані поручителям 6 вересня 2011 року вважав, що шестимісячний строк пред'явлення до них вимог дотриманий (т. 2, а.с. 15-17).

В постанові ВСУ від 10 вересня 2014 року у справі №6-28 цс/14 зазначено, що направлення боржником та поручителем вимоги про дострокове повернення кредиту не є вимогою кредитора до поручителя в сенсі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Отже, вимоги ПАТ «Родовід Банк» на адресу ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, надіслані 6 вересня 2011 року, не можуть вважатися виконанням вимог закону.

В постанові ВСУ від 17 вересня 2014 року у справі № 6-125 цс 14 наголошено, що пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову.

Оскільки банк, пред'явивши у січня 2011 року позов до ОСОБА_4 про дострокове повернення кредитних коштів, використав передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК право на односторонню зміну умов кредитного договору, то шестимісячний строк на пред'явлення позову до поручителів підлягає обрахуванню саме з цієї дати.

Є доведеним, що позовні вимоги до поручителів банк пред'явив лише 17 січня 2012 року (т. 2, а.с. 15-17).

Отже, згідно вимог ст. 559 ЦК України усі три договори поруки вважаються припиненими.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Доводи скарги до уваги прийняті бути не можуть.

Твердження апелянта про те, що банк своєчасно пред'явив вимоги до поручителів про солідарне погашення кредитної заборгованості базується на хибному тлумаченні норм матеріального закону та не враховує прецедентну практику Верховного Суду України у даних правовідносинах.

Як зазначено вище, пред'явивши у січні 2011 року позов про дострокове повернення позичальником кредитних коштів, банк повинен був не пізніше липня 2011 року пред'явити такі самі позовні вимоги і до всіх поручителів.

Є доведеним, що у цей строк банк позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не пред'явив.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області В.В. Дроботя