У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2010 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 липня 2014 року у справі за позовом кредитної спілки «Хортиця» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У січні 2009 року КС «Хортиця» звернулася до суду із вказаним позовом, і з урахуванням уточнень, просила стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 763 грн 04 коп.

Позов обґрунтований тим, що 09 серпня 2007 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 вступили в члени КС «Хортиця», ознайомилися зі статутом, правами та обов'язками, про що вказали у заяві на вступ до кредитної спілки, сплатили вступні та обов'язкові пайові внески.

09 серпня 2007 року з ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 109, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 6 060 грн на умовах сплати за користування кредитом 66 % річних.

Згідно п.1.1. кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язалася щомісячно сплачувати встановлені договором проценти за користування кредитом і частку суми кредиту і остаточно погасити заборгованість в передбачені договором строки.

09 серпня 2007 року між КС «Хортиця», ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладені договори поруки, згідно яких вони зобов'язались відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_3 перед КС «Хортиця» в повному обсязі солідарно з боржником.

ОСОБА_3 сплатила проценти за користування кредитом по 30 квітня 2008 року та повернула суму кредиту 1 063 грн, з травня 2008 року припинила погашати заборгованість.

КС «Хортиця» зверталась до боржника та поручителів з вимогами виконати прийняті на себе зобов'язання, проте на день подання позову заборгованість не була погашена.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь КС «Хортиця» суму заборгованості у розмірі 25 763 грн 04 коп., 258 грн 63 коп. судового збору та 30 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 23 липня 2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2010 року змінено. Позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_4 і солідарно з ОСОБА_2 на користь КС «Хортиця» заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 270 грн 09 коп., з яких: 4 997 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3 794 грн 52 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 7 384 грн 88 коп. - проценти за прострочення платежів та 93 грн 69 коп. інфляційних втрат. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

30 грудня 2014 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2 подано касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2010 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 липня 2014 року, тобто після закінчення строку, установленого ст. 325 ЦПК України.

До касаційної скарги додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8 885 грн 21 коп., обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позовні вимоги КС «Хортиця», суд першої інстанції виходив із наявності, передбачених ст. ст. 526, 527, 553, 554, 1054 ЦК України підстав для стягнення у солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з невиконанням ними належним чином умов кредитного договору.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано зменшив розмір відсотків за користування кредитом.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2010 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 липня 2014 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом кредитної спілки «Хортиця» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором, за касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2010 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 липня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак