УХВАЛА

іменем україни

22 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Дьоміної О.О.,

Євграфової Є.П., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 19 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ПАТ АК «Укргазбанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги банк мотивував тим, що 15 липня 2008 року між ним та ОСОБА_3 укладено кредитний договір на суму 89 тис. дол. США із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,3% річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 13 липня 2018 року. Цього ж дня на забезпечення виконання ОСОБА_3 взятих на себе кредитних зобов'язань між банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник у випадку невиконання ним зобов'язань за кредитним договором. Позичальник належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв'язку із чим станом на 16 січня 2011 року утворилась заборгованість у розмірі 118 008, 59 дол. США та неустойка за прострочення виконання кредитного зобов'язання в розмірі 229 692 грн. 88 коп. З урахуванням викладеного банк просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь вказану заборгованість за кредитним договором та неустойку за прострочення виконання кредитного зобов'язання.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2012 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 118 008, 95 дол. США заборгованості за кредитним договором та 229 692 грн. 88 коп. неустойки за прострочення виконання кредитного зобов'язання.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2014 року в справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду від 27 січня 2012 року в частині заявлених вимог до ОСОБА_4 скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами, в задоволенні позову у цій частині відмовлено.

ОСОБА_4, посилаючись на те, що за рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2012 року було відкрито виконавче провадження та з неї на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» на підставі виконавчого листа № 2-7901/2011 від 7 червня 2012 року бухгалтерією за місцем її роботи з травня 2013 року по лютий 2014 року на користь стягувача проводились відрахування, а тому з урахуванням уточнень просила в порядку повороту виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2012 року у вказаній справі стягнути з банку на її користь 12 541 грн. 83 коп. та з другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції -15 357 грн. 38 коп. виконавчого збору.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 19 грудня 2014 року, в задоволенні заяви ОСОБА_4 про поворот виконання судового рішення відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати постановлені ухвали, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення, апеляційний суд виходив із того, що поворот виконання судового рішення у випадку його скасування у зв'язку із нововиявленими обставинами законодавством не передбачено.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 381 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Враховуючи позицію Конституційного Суду України щодо тлумачення норми 380 ЦПК України, яка регулює питання застосування інституту повороту виконання рішення, поворот виконання рішення - це повернення сторін виконавчого провадження в первісне становище у зв'язку із скасуванням виконаного рішення суду з метою поновлення їхніх прав.

На порушення вимог цивільного процесуального закону суд апеляційної інстанції на вищезазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку, що питання повороту виконання судових рішень, які вже виконані, виникає тільки у випадку їх скасування або зміни судом апеляційної чи касаційної інстанції. Указані висновки апеляційного суду зроблені без урахування обставин справи та норм чинного законодавства щодо розгляду заяви про поворот виконання рішення суду, нормами якого передбачено насамперед поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та не залежать від того, яким судом та у якому проваджені скасоване вже виконане судове рішення.

Зазначені порушення процесуального закону унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та є відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Волинської області від 19 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: Н.А. Горелкіна

О.О. Дьоміна

Є.П. Євграфова

О.М. Ситнік