Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22-ц/778/426/15Головуючий у 1-й інстанції Леміщенко О.О.
Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Савченко О.В.

суддів Стрелець Л.Г., Гончар М.С.

при секретарі Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (надалі - ПАТ "Дельта Банк") до ОСОБА_2, за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (надалі - ПАТ "УкрСиббанк") про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 0 від 23.04.2007 року, укладеним між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2, станом на 18.01.2013 року в сумі 350 807,10 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом 188 738,55 грн., суми заборгованості за відсотками - 162 068,54 грн., від сплати якої відповідач на користь Банку у добровільному порядку ухиляється.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2013 року до участі у цій справі залучено в якості третьої особи ПАТ "УкрСиббанк" (т.с. 1 а.с.52).

Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 жовтня 2013 року позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі (т.с. 1 а.с.192-194).

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 листопада 2013 року зазначене заочне рішення було скасовано представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення (т.с. 1 а.с.203).

Заочним рішенням (повторним) рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 жовтня 2014 року позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором № 0 від 23.04.2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_2, яка утворилася станом на 18.01.2013 року в сумі 350 807,10 грн. та сплачений судовий збір в сумі 3 441,0 грн. (т.с. 2 а.с.111-113).

В силу вимог ст.232 ч. 3 ЦПК України повторне заочне рішення відповідач має право оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Не погоджуючись із зазначеним заочним (повторним) рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм лише процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі до апеляційного суду просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення.

У судове засідання 19.02.2015 року представник позивача ПАТ "Дельта Банк", відповідач ОСОБА_2, представник третьої особи ПАТ "УкрСиббанк" не з'явились, були повідомлені апеляційним судом про час та місце розгляду цієї справи належним чином (т.с. 2 а.с.135, 140-142).

При цьому, представник позивача ПАТ "Дельта Банк" та відповідач ОСОБА_2 про причини своєї неявки апеляційному суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Третя особа ПАТ "УкрСиббанк" подала через свого представника апеляційному суду заяву (т.с. 2 а.с.136-138), в якій просила розглядати дану справу апеляційним судом без участі її представника.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів визнала неповажною причини неявки у дане судове засідання відповідача та представників позивача і третьої особи, ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта - відповідача ОСОБА_2 за договором - адвоката ОСОБА_4 (т.с. 2 а.с.143-145), перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача в особі його представника ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В силу вимог ст. 309 ч. 3 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов ПАТ "Дельта Банк" у повному обсязі, керувався ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України та виходив із обґрунтованості та доказаності позовних вимог останнього у цій справі.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки основані на доказах, поданих сторонами, та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, до встановлених правовідносин вірно застосовані норми матеріального права, відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що між АКІБ "УкрСиббанк" (у подальшому - перейменовано у ПАТ "УкрСиббанк") та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0 від 23.04.2007 року, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 32 300 доларів США з розрахунку 12,5% річних на строк до 23.04.2014 року (т.с. 1 а.с. 5-8).

У забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за даним кредитним договором Банком прийнята застава транспортного засобу, а саме: "Honda Accord" 2006 року випуску, об'єм двигуна 2354, № кузову НОМЕР_1 (т.с. 1 а.с.162-163).

Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року ПАТ "УкрСиббанк" продало, а ПАТ "Дельта Банк" придбало права вимоги за кредитами відповідно до Додатку І, в тому числі і за кредитним договором №0 від 23.04.2007 року (т.с. 1 а.с.18-19).

Відповідно до акту прийому передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року покупцю - ПАТ "Дельта Банк", передано від продавця - ПАТ "УкрСиббанк" документи щодо стягнення заборгованості боржників, а саме: ОСОБА_2 за договором №0 (т.с 1 а.с.13).

Відповідно до розрахунку, наданого ПАТ "УкрСиббанк", станом на 25.12.2011 року, тобто на час продажу прав вимоги, за кредитним договором №0 від 23.04.2007 року існувала заборгованість в сумі 36 409,85 доларів США (290 889,21 грн.), яка складалася з заборгованості за кредитом в сумі 23 612,98 доларів США (188 651,18 грн.) та заборгованості про процентам за користування кредитом в сумі 12 796,87 доларів США (102 238,03 грн.) (т.с. 1 а.с. 66-79, 92-108).

Право вимоги за кредитами відповідно до п. "Визначення термінів та тлумачення" договору від 08.12.2011 року означає всі права вимоги продавця (ПАТ "УкрСиббанк") в якості кредитодавця по відношенню до позичальників в якості позичальників стосовно кредитів за відповідними кредитними договорами (включаючи, в залежності від випадку, усі права, повноваження та гарантії відшкодування за ними, у кожному випадку існуючі або майбутні, надані продавцем або на користь продавця в якості кредитодавця за такими кредитними договорами).

Таким чином, до покупця - ПАТ "Дельта Банк", перейшло право продавця - ПАТ "УкрСиббанк", як кредитора, на продовження нарахування процентів за користування кредитом.

Відповідно до розрахунку заборгованості до договором кредиту №0 від 23.04.2007 року станом на 18.01.2013 року заборгованість складає 43 889,29 доларів США, що за курсом НБУ (100 доларів США - 799,3 грн.) складає 350 807,10 грн., в тому числі тіло кредиту - 23 612,98 доларів США, що в еквіваленті складає 188738,55 грн.; відсотки - 20 276,31 доларів США, що в еквіваленті складає 162 068,54 грн. (т.с. 1 а.с.12).

Відповідач ОСОБА_2 через свого представника у цій справі 10.03.2013 року подавав суду першої інстанції письмові заперечення на позов Банку (т.с. 1 а.с. 28-30), в яких зазначав, що вважає що він ще у 2010 році достроково погасив кредит повністю на користь АКІБ "УкрСиббанк", про що свідчить витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна № 39169551 від 06.12.2012 року, виданий приватним нотаріусом ОСОБА_5 (т.с. 1 а.с.32).

У зв'язку із чим, судом першої інстанції у судовому засіданні при розгляді цієї справи були також досліджені оригінали листа начальника відділення №315 АТ "УкрСиббанк" ОСОБА_6 від 07.12.2012 року №47-2-10/676, витребувані з відділення №315 АТ "УкрСиббанк" та з відділу РЕР з обслуговування АТ міст Дзержинськ, Костянтинівка та Костянтинівського району при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, за яким було знято заборону з залогового майна - автомобіля "Honda Accord" 2006 року випуску, держ. №НОМЕР_2, об'єм двигуна 2354, № кузову НОМЕР_1, як зазначено в листі "в зв'язку з виконанням зобов'язань по кредитному договору №0 від 23.04.2007 року ОСОБА_2." (т.с. 1 а.с.122-152, 160).

ОСОБА_6, яка працює на посаді начальника відділення № 315 АТ "УкрСиббанку", як свідок суду першої інстанції у судовому засіданні 11.09.2013 року пояснила з приводу вищезазначеного листа за її підписом наступне: вона дійсно направляла на адресу начальника Костянтинівського МРЕВ Донецької області такий лист на підставі того, що відповідно до комп'ютерної бази АТ "УкрСиббанк" за ОСОБА_2 була відсутня заборгованість, про існування договору купівлі-продажу вимоги від 08.12.2011 року вона не знала, права кредитора за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_2 перейшли до ПАТ "Дельта Банк".

Проте, з розширеного витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 12.08.2013 року №41553228 та супровідного сила до нього від 12.08.2013 року (т.с 1 а.с.162-163) судом першої інстанції було правильно встановлено, що запис про обтяження предмета обтяження: НОМЕР_1, номер державної реєстрації НОМЕР_2, боржник: ОСОБА_2, вилучено 10.04.2012 року за завершенням п'ятирічного терміну зберігання, оскільки відповідно до ст. 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п'яти років з моменту їх внесення.

Таким чином, заборона відчуження автомобіля, який був предметом застави за кредитним договором №0 від 23.04.2007 року, була припинена не в зв'язку з погашенням заборгованості за кредитом, як це стверджував відповідач ОСОБА_2, а в зв'язку із закінченням терміну зберігання в реєстрі запису про обтяження.

Відповідач ОСОБА_2, як позичальник, неналежним чином та несвоєчасно виконував свої обов'язки за вищезазначеним кредитним договором перед Банком (т.с. 1 а.с. 235-250, т.с. 2 а.с.1-6).

Будь-яких доказів внесення платежів за кредитом після 10.06.2009 року відповідачем ОСОБА_2 суду першої інстанції надано не було.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до вимог статті 1048 К України.

Банк скористався своїм правом про дострокове повернення кредиту, сплати відсотків (досудова вимога від 17.10.2012 року (т.с. 1 а.с.11).

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позову Банку з відповідача на користь Банку підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у цій справі.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вважав, що позовні вимоги Банку у цій справі знайшли своє підтвердження у судових засіданнях у цій справі у повному обсязі та стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь Банку підлягає заборгованість за вищезазначеним кредитним договором в сумі 350 807,10 грн. (т.с. 2 а.с.20), а також понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3 441,0 грн. (т.с. 1 а.с.1).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_3 є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію відповідача та представників останнього, яку вони вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 10 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення відповідача ОСОБА_2 від доказування, передбачені ст. 61 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами (ст. 303 ч. 2 ЦПК України).

Докази, передбачені ст. 303 ч. 2 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Суд першої інстанції розглянув дану справу повно, всебічно та з додержанням вимог ст. ст. 10-11, 57-61, 212 ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань (ст. 308 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 309 ч. 3 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, лише якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення, передбачені ст. 309 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 в силу ст. 27 ч. 1 ЦПК України мав і має право приймати участь у цій справі як особисто, так й через представника.

Разом з тим, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки (ч. 3 ст. 27 ЦПК України).

Так, в силу вимог ст. 27 ч. 2 ЦПК України відповідач взагалі зобов'язаний подати усі наявні у нього докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Також доводи представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на заочне (повторне) рішення суду першої інстанції у цій справі про те, що він не був повідомлений судом першої інстанції про час та місце розгляду цієї справи на 14.10.2014 року, в якому було ухвалене оскаржуване рішення, спростовуються матеріалами цієї справи.

Так, у матеріалах цієї справи містяться телефонограми від 01.10.2014 року (т.с. 2 а.с.108-109), складені секретарем судового засідання Кліменко І.В., за змістом яких відповідача ОСОБА_7 по мобільному телефону НОМЕР_3 а представника відповідача - ОСОБА_3 по мобільному телефону НОМЕР_4 було повідомлено про час та місце розгляду цієї справи судом першої інстанції 14.10.2014 року о 09.00 годині.

Належність зазначених номерів мобільних телефонів саме відповідачу та представникові підтверджується документами, наявними у матеріалах цієї справи, в яких саме відповідач та представник зазначають вказані номери телефонів як такі, що їм належать (т.с. 2 а.с.82-84 тощо).

В силу вимог ст. 74 ч. 6 ЦПК України особи, які беруть участь у цій справі, можуть бути повідомлені або викликані в суд за допомогою інших засобів зв'язку.

Повідомлення відповідача про час та місце розгляду цієї справи судом першої інстанції свідчить про повідомлення про це також представника останнього, й навпаки (ст. 76 ЦПК України).

Неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти розгляд (ст. 169 ч. 2 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач та його представник не повідомили суд першої інстанції про причини своєї неявки на 14.10.2014 року о 09.00 годині. Також відповідач та представник не подавали суду першої інстанції клопотань про відкладення розгляду цієї справи 14.10.2014 року.

За таких обставин, суд першої інстанції мав право розглядати дану справу по суті 14.10.2014 року за відсутністю відповідача та представника останнього та ухвалити оскаржуване рішення.

Оскільки, в силу вимог ст. 157 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Встановлено, що дана справа перебуває у провадженні суду першої інстанції з лютого 2013 року (т.с. 1 а.с.2).

За період з лютого 2013 року і до жовтня 2014 року (понад рік) відповідач та його представники мали достатньо часу та можливостей надати суду першої інстанції будь-які належні допустимі докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову Банку у цій справі, які взагалі вважали за доцільне та необхідне подати суду у цій справі.

При вищевикладених обставинах, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням вимог ст. ст. 212-215 ЦПК України.

Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами по справі, дав їм належну правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх оцінив. Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права та не допустив порушень процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи. Суд першої інстанції прийняв рішення, яким спір знайшов своє належне вирішення.

Також суд першої інстанції з додержанням вимог ст. 88 ЦПК України вирішив питання про розподіл судових витрат між сторонами у цій справі.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції або ж його зміни.

Крім того, у разі відмови апелянту - відповідачу ОСОБА_2 у задоволенні його апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок позивача ПАТ "Дельта Банк" судових витрат у вигляді судового збору 1 720,0 грн. (т.с. 2 а.с.128), понесених ним при подачі цієї скарги до апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 303 ч. 1, 307-308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 жовтня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Савченко О.В.Стрелець Л.Г.Гончар М.С.