Справа № 263/5504/15-ц
Провадження № 2/263/1939/2015
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 травня 2015 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

14 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання угоди, яка була укладена Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою, спадкова справа №261, зареєстрована в реєстрі №9-1081 від 14.08.2009р., недійсною, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою 14.08.2009р. та зареєстроване в реєстрі №9-1081, на 2/3 часток квартири №4 в будинку №40 в м.Маріуполі Донецької області на імя відповідача, а також визнати право власності на вказану квартиру за позивачем.

При зверненні до суду з позовом позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у звязку з матеріальними труднощами. У клопотанні зазначив, що є інвалідом та отримує невелику пенсію.

Ознайомившись з позовною заявою та клопотанням, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

На 01 січня 2015 року мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1218 гривень.

При розгляді клопотання суддя зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до статті 207 залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Відповідно до ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Як вбачається з доданих до позову документів позивач є інвалідом 3 групи, тобто не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи, що позивачем також надано довідку про те, що він сплатив 1000грн. за складання позову, те, що в разі ухвалення судового рішення не на користь позивача тягар судових витрат буде нести держава, а інших належних доказів в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору суду не надано, суддя відмовляє в задоволенні вказаного клопотання.

При цьому суд розяснює позивачу, що він має право заявити клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі у відповідності до ст.82 ЦПК України.

Щодо оформлення позову та позовних вимог суд зазначає наступне.

Так, згідно з п.п. 3, 4, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Тому позивачу необхідно вточнити, яку саме угоду, «укладену Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою, спадкова справа №261, зареєстрована в реєстрі №9-1081 від 14.08.2009р.» він просить визнати недійсною, що саме він має на увазі.

Окрім того, обґрунтовуючи свої вимоги щодо недійсності угоди, позивач одночасно посилався на ст.ст. 230 (Правові наслідки правочину, який вчинений під впливом обману), 231 (Правові наслідки правочину, який вчинений під впливом обману), 233 (Правові наслідки правочину, який вчинений під впливом тяжкої обставини) ЦК України, що містять взаємовиключаючи підстави позову.

Таким чином, позивачу необхідно вточнити, на яку саме обставину як на підставу позову він посилається.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 82, ст. 119, ст. 121 ч. 1, 209 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності залишити без руху.

Надати позивачеві термін для усунення вказаних недоліків до 22.05.2015 року, але не більше пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Розяснити позивачеві, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Томілін