Справа №592/3816/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Косолап М. М.
Номер провадження 22-ц/788/1863/15 Суддя-доповідач - Шевченко В. А.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б. ,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 серпня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про визнання протиправними та скасування наказів про зміну графіка роботи підприємства та про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 серпня 2015 року на часткове задоволення вказаного позову визнано протиправним та скасовано наказ по АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» № 05-д від 23 січня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3».

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправним наказу про зміну графіка роботи підприємства відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове про їх відхилення.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 08 грудня 2014 року на установчій нараді працівників АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» у зв'язку з необхідністю відвантаження продукції до 22-23 грудня 2014 року, поряд з іншим, було вирішено розглянути питання щодо внесення змін до графіка роботи підприємства на 2014 рік (а. с. 89-91).

Наказом № 223 від 12 грудня 2014 року за погодженням з профспілковим комітетом внесено зміни до графіка роботи підприємства, шляхом перенесення робочого дня першої зміни з 31 грудня на 20 грудня 2014 року (а. с. 19, 74).

У списку працівників автотранспортної дільниці від 15 грудня 2014 року складеному згідно з указаним наказом, маються підписи більшості з них, у тому числі й ОСОБА_3 (а. с. 73).

Того ж дня працівники автотранспортної дільниці на виробничій нараді, на якій був присутній і позивач, інформацію про зміну графіка роботи акціонерного товариства прийняли до відома та виконання (а. с. 100).

За даними табеля обліку робочого часу 20 грудня 2014 року позивач на роботі був відсутній (а. с. 29).

У своїх поясненнях від 24 грудня 2014 року він указав, що на його погляд він вправі був не виходити на роботу внаслідок того, що 31 грудня 2014 року він повинен бути у відпустці (а. с. 21).

За наказом від 17 грудня 2014 року позивачеві, дійсно, надавалася відпустка з 25 по 31 грудня 2014 року (а. с. 22).

Наказом від 23 січня 2015 року позивачеві за відсутність на роботі без поважних причин оголошено догану (а. с. 5).

Проте, ОСОБА_3 є особою, яка народилася у 1950 році і є пенсіонером за віком (а. с. 75), тому на нього, як вірно зазначив суд, розповсюджується дія Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», частиною 3 статті 13 якого передбачено, що залучення громадян похилого віку до роботи в нічний час, а також до надурочної роботи та до роботи у вихідні дні допускається тільки за їх згодою і за умови, коли це не протипоказано їм за станом здоров'я.

Не дивлячись на це, відповідач усупереч з вимогами ст. 60 ЦПК не надав належних засобів доказування, які б свідчили про отримання безпосередньо від позивача його чіткої особистої згоди на залучення саме його відповідно до ст. 71 КЗпП України до роботи у вихідний день 20 грудня 2014 року.

Оскільки як згаданий вище список працівників автотранспортної дільниці, так і протокол виробничої наради від 15 грудня 2014 року на який посилається у скарзі відповідач, таких даних не містить, - ці письмові докази до уваги прийматися не можуть.

До того ж сам факт невиходу позивача на роботу 20 грудня 2014 року свідчить про його незгоду із залученням його до роботи в цей день.

Поряд із викладеним колегія суддів, даючи оцінку доводам представника відповідача про те, що у даному випадку мало місце саме перенесення робочих днів, при якому позивач повинен був працювати 20 грудня 2014 року, вважає їх недоречними, так як ці дії роботодавця, які фактично стосуються зміни режиму роботи підприємства, повинні повністю узгоджуватися з вимогами частини 3 ст. 32 та частинами 4, 5 ст. 67 КЗпП України.

За таких умов суд обґрунтовано захистив порушене право позивача, визнавши оспорюваний ним наказ протиправним.

Тому на підставі ст. 308 ЦПК рішення суду, як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права в частині вирішення спору про визнання протиправним і скасування наказу про оголошення догани, слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» відхилити, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 серпня 2015 року в даній справі в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього дня на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -