У х в а л а

іменем україни

16 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гончара В.П., Касьяна О.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 5 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 6 жовтня 2008 року між нею та ОСОБА_5 було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідачка отримала 300 000 дол. США зі строком повернення до 30 жовтня 2008 року.

Позивачка зазначала, що у встановлений договором строк відповідачка грошові кошти не повернула.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_4 просила суд стягнути із ОСОБА_5 на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 300 000 дол. США, що еквівалентно 1 460 850 грн, 308 239 грн 35 коп. на відшкодування інфляційних втрат та 3 % річних у розмірі 76 694 грн 63 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 5 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21 серпня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики у розмірі 300 000 дол. США, що еквівалентно 1 460 850 грн.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить суд скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суди правильно виходили із того, що порушені права позивачки підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_5 заборгованість за договором позики.

Встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 5 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.П. Гончар

О.П. Касьян

Д.О. Остапчук