Провадження № 22-ц/779/329/2015
Головуючий у 1 інстанції Бабій О.М.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука І.В., Горейко М.Д.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

14.07.2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її та вихованні.

В заяві зазначив, що з 18.06.2010 року до 12.05.2014 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що з грудня 2013 року ОСОБА_3 разом з сином перейшла проживати до своїх батьків і у добровільному порядку не надає йому можливості спілкуватись з дитиною та не виконує рішення комісії з питань захисту прав дитини щодо визначення днів та годин спілкування з сином, ОСОБА_2 просив зобов'язати ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначити дні та час зустрічі з дитиною кожного другого та четвертого тижня місяця з 9-30 год. до 15-00 год. в неділю без присутності матері.

Також просив встановити дні, у які він буде забирати дитину до себе додому в смт. Отинія, а саме, кожного першого та третього тижня місяця з 10-00 суботи до 19-00 неділі.

Просив зобов'язати відповідачку надавати йому дитину за місцем її реєстрації по АДРЕСА_1, та попередньо повідомляти про зміну місця знаходження дитини.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначено наступний спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з сином - кожної неділі з 09 год. 30 хв. до 19 год. 30 хв. без присутності матері ОСОБА_3 з правом забирати дитину на прогулянку в с. Іванівці, Коломийського району, м. Івано-Франківськ та смт. Отинія Коломийського району, та обов'язкового повернення до постійного місця проживання.

Зобов'язано ОСОБА_3 за один день до зустрічі ОСОБА_2 з сином повідомляти ОСОБА_2 про місце фактичного перебування дитини.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на незаконність рішення суду та вказує на те, що суд розглянув справу без висновку органу опіки та піклування. При цьому, судом не враховано положень ч. 5 ст. 19 СК про те, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Не враховано судом і роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» про те, що органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Висновок оформляється на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписується головою (заступником голови) та скріплюється печаткою.

ОСОБА_3 вважає, що витяги з протоколів №4 та №5 комісії з питань захисту прав дитини Коломийської районної державної адміністрації не є належним висновком органу опіки та піклування.

Вирішуючи спір, суд не врахував інтереси дитини, яка кожної неділі під час поїздок з відповідачем у визначені судом населені пункти буде позбавлена необхідного їй щоденного кількагодинного сну у звичних для дитини умовах за місцем постійного проживання.

Не дав суд належної оцінки і витягу з протоколу ЛКК про рекомендований для дитини домашній режим та догляд матері.

Просить рішення суду змінити та визначити спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні і спілкуванні з сином один раз на тиждень в неділю з 09 год. 30 хв. до 13 год. 30 хв. в її присутності та за місцем її постійного проживання.

У судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав.

Представник Коломийської РДА підтримала апеляційну скаргу в частині зміни часу та місця зустрічі ОСОБА_2 з сином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 18.06.2010 року до 12.05.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено, що ОСОБА_3 разом з сином проживає періодично в с. Іванівці Коломийського району, а зареєстрована та періодично проживає в АДРЕСА_1.

Також встановлено, що відповідач у добровільному порядку не надає можливості позивачу спілкуватись з сином та брати участь у його вихованні.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Коломийської районної державної адміністрації від 16.05.2014 року було встановлено час і місце зустрічі ОСОБА_2 з малолітнім сином кожної неділі з 12 год. до 17 год. в присутності матері.

Відповідач подавала заяву про зміну часу зустрічей ОСОБА_2 з сином один раз на місяць у неділю з 17 год. до 18 год., однак рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 12.06.2014 року у задоволенні такої заяви відмовлено.

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_3 чинить перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з сином.

Визначаючи час і місце спілкування ОСОБА_2 з дитиною, суд врахував, що ОСОБА_2 має диплом лікаря за спеціальністю педіатрія, працює у дошкільному навчальному закладі, а отже може самостійно потурбуватись про дитину. Крім того, судом враховано, що між сторонами склалися неприязні стосунки, а тому зустрічі батька з сином в присутності матері можуть негативно вплинути на дитину.

Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ч.3 ст. 157 СК той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Посилання ОСОБА_3 у апеляційній скарзі на те, що суд розглянув справу за відсутності висновку органу опіки та піклування, не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року N 866, органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Відповідно до ч.1 ст.12 вищезазначеного Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей.

Таким чином, суд розглянув спір з участю представника органу опіки та піклування та за наявності рішень Комісії з питань захисту прав дитини Коломийської РДА щодо визначення місця і часу зустрічей ОСОБА_2 з сином, що не суперечить положенням ч.5 ст.19 СК України.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

І.В. Бойчук

М.Д. Горейко