№ 2-577-15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18. 02. 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді Бобровника О. В.
при секретарі: Мурга Н. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - про стягнення плати за користування майном,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - про стягнення плати за користування майном.
Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 29.04.2004 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири за яким ОСОБА_1 набув право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.
04.10.2004 року внаслідок злочинних дій під погрозою застосування фізичного насильства ОСОБА_6 підписав договір-купівлі продажу за яким квартира АДРЕСА_1 була переоформлена на ОСОБА_7.
17. 11. 2004 року ОСОБА_7 уклав договір купівлі- продажу з ОСОБА_8 за яким вказана квартира була переоформлена на ОСОБА_8.
31. 05. 2005 року ОСОБА_3 - донька ОСОБА_8 була зареєстрована в АДРЕСА_1.
04. 07. 2006 року ОСОБА_2 - син ОСОБА_8 був зареєстрований в АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла.
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_8.
Вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 27.12.2012 р. в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 встановлено, що ОСОБА_1 підписав договір під погрозами насильства.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14.11.2012 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14, Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу задоволено частково.

Суд вирішив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 14.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_14 та зареєстрованого в реєстрі за № 2д-133.

Суд вирішив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 17.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_15 та зареєстрованого в реєстрі за № 1055.

Суд вирішив витребувати у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1.

Оскільки, згідно протоколу судового засідання 22 червня 2005 року у справі за позовом Прокурора Солом'янського району м. Києва в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14, Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу особа відповідача по справі була встановлена як ОСОБА_8, а отже вона отримувала повістку про виклик до суду у цій справі. Надалі відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 приймали участь у справі подавали і підписували процесуальні документи, а відповідно знали про наявність права ОСОБА_16 на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14.11.2012 року встановлено, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є її спадкоємцями, які, відповідно, і є належними відповідачами і даній справі як спадкоємці померлої, а також, як особи, що весь час мешкали у квартирі і користувалися нею, оскільки, ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_1 31.05.2005 р, а ОСОБА_2 був зареєстрований в АДРЕСА_1 04.07.2006 p.

Позивач зазначає, що на скільки йому відомо, то відповідачі мешкали у квартирі АДРЕСА_1 з часу придбання квартири їх матір'ю, а ініціатором купівлі «брудної» квартири ОСОБА_2

04.09.2013 p. на виконання рішення суду від 14.11.2012р. право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_1.

Оскільки, право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації, то ОСОБА_6 (знову) набув право власності на АДРЕСА_1 в момент реєстрації 04.09.2013 р. і, відповідно, тільки з цього часу отримав можливість звернутись до суду із даним позовом.

В даний час відповідачі створюють ОСОБА_6 перешкоди у користуванні його квартирою та відмовляються добровільно виконати рішення суду яке набрало законної сили, про їх виселення та вселення ОСОБА_6, до квартири АДРЕСА_1.

Крім того, відповідачі не звільняють квартиру від свого майна, несанкціоновано під'єдналися до електромережі і продовжують проживаючи в квартирі користуватись комунальними послугами.

Враховуючи те, що відповідачі з 22.06.2005 року ОСОБА_8 була присутня в судовому засіданні у справі за наслідками розгляду якої було ухвалене рішення від 14.11.2012р. про витребування квартири на користь ОСОБА_6, то вона була обізнана про позов прокурора в інтересах власника (який власник підтримував), про подію злочину щодо ОСОБА_6 і знала про порушення прав неповнолітнього під час укладання договору купівлі-продажу квартири. Однак, вона та члени її родини - її спадкоємці ОСОБА_3 і ОСОБА_2 продовжували користуватись відібраною у ОСОБА_6 злочинним шляхом квартирою, в той час як потерпілий ОСОБА_6 фактично був позбавлений житла.

Позивач зазначає, що для того, щоб визначити розмір доходів які отримали, або могли отримати, ОСОБА_2 від квартири АДРЕСА_1 представник ОСОБА_6 звернувся до суб'єкту оціночної діяльності ТОВ «Ла Лібра» і замовив там відповідне дослідження.

Відповідно до даного дослідження, починаючи з 3 кварталу 2005 року (після 22.06.2005р. - дати коли є достеменні докази про те, що вони знали про пред'явлення позову в інтересах ОСОБА_6) сім'я ОСОБА_2 могла отримати доходи від квартири у вигляді орендних платежів та розміщення сум отриманих від орендних платежів на депозитах у сумі 725 354 (сімсот двадцять п'ять тисяч триста п'ятдесят чотири) грн. 90 коп.

В зв'язку із зазначеним позивач вважаючи свої права порушеними просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 100000 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність в якій він також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про задоволення позову.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, своїх представників до суду не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1, що належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири 29.04.2004 року укладеного між ОСОБА_4, ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони за яким ОСОБА_1 - позивач набув право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 27.12.2012 р. в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 встановлено, що ОСОБА_1 04.10.2004 року внаслідок злочинних дій під погрозою застосування фізичного насильства ОСОБА_1 підписав договір-купівлі продажу за яким квартира АДРЕСА_1 була переоформлена на ОСОБА_7.

Вирок набрав законної сили.

17.11.2004 року ОСОБА_7 уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_8 за яким вказана квартира була переоформлена на ОСОБА_8.

31.05.2005 р. ОСОБА_3 - донька ОСОБА_8 була зареєстрована в АДРЕСА_1.

04.07.2006 р. ОСОБА_2 - син ОСОБА_8 був зареєстрований в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14.11.2012 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14, Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу задоволено частково:

визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 14.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_14 та зареєстрованого в реєстрі за № 2д-133.

визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 17.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_15 та зареєстрованого в реєстрі за № 1055.

вирішено витребувати у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14.11.2012 року встановлено, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є її спадкоємцями, які, відповідно, і є належними відповідачами і даній справі як спадкоємці померлої, а також, як особи, що весь час мешкали у квартирі і користувалися нею, оскільки, ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_1 31.05.2005 р, а ОСОБА_2 був зареєстрований в АДРЕСА_1 04.07.2006 р..

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14.11.2012 р. набрало законної сили.

04.09.2013 р. на виконання рішення суду від 14.11.2012р. право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_1.

Оскільки, згідно протоколу судового засідання 22 червня 2005 року у справі за позовом Прокурора Солом'янського району м. Києва в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14, Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу особа відповідача по справі була встановлена як ОСОБА_8, а отже вона отримувала повістку про виклик до суду у цій справі. Надалі відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 приймали участь у справі подавали і підписували процесуальні документи, а відповідно знали про наявність права ОСОБА_16 на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно ч. 2 ст. 390 ЦК України власник майна має право вимагати від добросовісного набувача передання усіх доходів від майна, які він одержав або міг одержати з моменту, коли дізнався чи міг дізнатися про незаконність володіння ним, або з моменту, коли йому було вручено повістку до суду у справі за позовом власника про витребування майна.

Враховуючи те, що відповідачі з 22.06.2005 року ОСОБА_8 була присутня в судовому засіданні у справі за наслідками розгляду якої було ухвалене рішення від 14.11.2012р. про витребування квартири на користь ОСОБА_1, то вона була обізнана про позов прокурора в інтересах власника, про подію злочину щодо ОСОБА_1 і знала про порушення прав неповнолітнього під час укладання договору купівлі-продажу квартири. Однак, вона та члени її родини - її спадкоємці ОСОБА_3 і ОСОБА_2 продовжували користуватись незаконно - злочинним шляхом відчуженою у ОСОБА_1 квартирою, в той час як потерпілий ОСОБА_1 був позбавлений житла.

Таким чином, суд вважає встановленим факт обізнаності відповідачів про майнове право позивача на квартиру АДРЕСА_1 з 22.06.2005 року.

В силу ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем розмір доходів які отримали, або могли отримати, відповідачі від квартири АДРЕСА_1 визначений на підставі дослідження суб'єкту оціночної діяльності ТОВ «Ла Лібра».

Відповідно до даного дослідження починаючи з 3 кварталу 2005 року - після 22.06.2005р. відповідачі могли отримати доходи від квартири у вигляді орендних платежів та розміщення сум отриманих від орендних платежів на депозитах у сумі 725 354 (сімсот двадцять п'ять тисяч триста п'ятдесят чотири) грн. 90 коп.

Суд вважає даний доказ належним, допустимим і достатнім для задоволення позовних вимог в заявленому обсязі.

З урахуванням задоволення позову, у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України суд вважає за доцільне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 1000 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 390 ЦК України, ст.. ст.. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - про стягнення плати за користування майном - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 плату за користування майном в сумі 100000 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 1000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: