Справа № 2-42/11 Головуючий у 1 інстанції: Ференс-Піжук О.Р.
Провадження № 22-ц/773/93/15 Категорія: 81 Доповідач: Веремчук Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Веремчук Л М

суддів - Антонюк К. І., Лівандовської-Кочури Т. В.

при секретарі Кирилюку О. О.

з участю: стягувача ОСОБА_1,

боржника ОСОБА_2,

представника боржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії головного державного виконавця ВДВС Нововолинського МУЮ Мазурка Петра Володимировича та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження за апеляційною скаргою заінтересованої особи ОСОБА_2 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2014 року скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження задоволено.

Визнано оскаржувані дії головного державного виконавця ВДВС Нововолинського МУЮ Мазурка Петра Володимировича неправомірними.

Скасовано постанову головного державного виконавця ВДВС Нововолинського МУЮ Мазурка П.В. від 02 липня 2014 року серії ВП №42834841.

Зобов'язано головного державного виконавця ВДВС Нововолинського МУЮ Мазурка П.В. здійснити виконання рішення Нововолинського міського суду від 30 квітня 2013 року по справі № 2-42/2011, згідно виконавчого листа № 2-42/2011, виданого Нововолинським міським судом 05 лютого 2014 року.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду боржник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про залишення скарги без розгляду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції та скасовуючи постанову про закінчення виконавчого провадження від 02 липня 2014 року, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не у повній мірі вжито заходів примусового виконання рішення.

Статтею 383 ЦПК України визначено право на звернення із скаргою до суду, а саме сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 30 квітня 2013 року зобов'язано не чинити ОСОБА_1 перешкод в користуванні горищем в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1, забезпечивши власниці квартири №2 цього будинку ОСОБА_1 вільний вхід через двері металевої огорожі, що ведуть до сходової клітини для спільного користування горищем. Дане рішення суду в цій частині рішенням апеляційного суду Волинської області від 09 січня 2014 року (а.с.7-9) змінено, зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 горищем будинку АДРЕСА_1, забезпечивши власниці квартири №2 цього будинку вільний доступ до нього шляхом демонтажу металевої огорожі прилеглої до будинку, знімання замків з вхідних дверей , які є входом до сходових маршів в допоміжні приміщення будинку АДРЕСА_1. Нововолинським міським судом 05 лютого 2014 року видано виконавчий лист.

На підставі виданого судом виконавчого листа головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нововолинського МУЮ у Волинській області Мазурком П.В. 02 квітня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Рішення суду не виконано на даний час.

В постанові про закінчення виконавчого провадження від 02 липня 2014 року підставою закінчення виконавчого провадження є те, що державним виконавцем вжито всіх заходів, передбачених ст.ст. 75, 89 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, направлено подання про порушення кримінального провадження відносно боржника, а виконавче провадження з примусового виконання рішення суду закінчено.

Виносячи оскаржувану постанову, державний виконавець покликався на ч.3 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою у разі, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст.89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, що затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

При цьому не враховано, що рішенням суду, яке перебуває на виконанні, зобов'язано боржника вчинити певні дії, які не пов'язані з конкретною особою, а можуть бути виконані примусово за рахунок боржника.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" якщо рішення зобов'язального характеру не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження є передчасною, а державним виконавцем не в повній мірі здійснено заходи на виконання рішення суду, а тому, давши належну оцінку обставинам справи, обґрунтовано визнав дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження неправомірними.

Посилання в апеляційній скарзі на пропуск строку оскарження постанови не заслуговують на увагу, оскільки встановлено, що доказів повідомлення стягувача про закінчення виконавчого провадження та отримання нею оскаржуваної постанови раніше аніж 22 жовтня 2014 року, суду не надано.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції і не впливають на правильність ухвали суду, яка постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: