Справа № 727/3362/15-ц
Провадження № 2/727/1178/15
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року м. Чернівці Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1С

за участю сторін:

- позивача ОСОБА_2

- відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.01.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці, за актовим записом №82.

В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 25.01.1997 року; в шлюбі, за час спільного проживання однією сім»єю, народилися діти - донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5, 30.12.2003 рок народження. Вказує на те, що спільне подружнє життя із відповідачем не склалося, внаслідок того, що відповідач нехтує сімейними цінностями, з ініціативи ОСОБА_3 в сім»ї виникають сварки, свідками яких були неповнолітні діти; зазначає, що на даний час шлюбні відносини припинені, через протилежні погляди на шлюб та сімю, через що виникають сварки, вважає, що відповідач не хоче свідомо розуміти і вирішувати сімейні проблеми, підтримувати нормальну атмосферу в сім»ї, взаємної допомоги. А, отже, просила шлюб, зареєстрований 25.01.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці, за актовим записом №82 розірвати та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, в наданих суду поясненнях посилалася на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві, та пояснила, що термін наданий судом на примирення в їх сімї нічого не змінив, відношення відповідача до неї не змінилося, з відповідачем з метою збереження сім»ї вони не примирилися, а тому просила шлюб розірвати з відповідачем остаточно, без надання повторного строку на примирення.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу не визнав, в наданих суду поясненнях пояснив, що наміру розводитися з дружиною не має, незважаючи на те, що вже більше п»яти років він спільно з дружиною не підтримує подружніх відносин, однак з позивачем проживає в спільно придбаній за період шлюбу квартирі 37 по вулю Чехова, 29 м. Чернівці; вважає, що в останні місяці наданого судом терміну на примирення, він з позивачем вели спільне господарство, так як ОСОБА_2 готувала в квартирі їжу, прибирає, час від часу просила його придбати продукти харчування. Вважає, що за таких обставин має місце спільне ведення з позивачем сімейного господарства, а тому їх сім»я незважаючи на думку дружини про її небажання спільно з ним проживати, може бути збережена; просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2, пояснення відповідача і його доводи щодо заперечення проти позову (в усній формі заявлені), вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності в межах заявлених вимог, приходить до наступного.

Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано 25.01.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці, за актовим записом №82 (а.с.6).

За час спільного проживання у шлюбі однією сімєю сторін, в сім»ї народилися діти: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5, 30.12.2003 рок народження, батьками яких є відповідно ОСОБА_3, ОСОБА_2, що підтверджується дослідженими в засіданні копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.9).

Крім наведеного, в судовому засіданні установлено і даного не заперечувалося як позивачем так і відповідачем, що вони проживають в одній квартирі АДРЕСА_1, однак і різних кімнатах і відповідно подружніх відносин не підтримують з 2010 року, тобто більше п»яти років; діти також проживають в квартирі. В засіданні, як пояснила позивач, вона їжу готує дітям, слідкує за порядком в квартирі, пояснила, що відповідач харчувався за рахунок їжі приготовленої для дітей, у зв»язку з чим вона в цьому випадку дійсно просила його купувати продукти, однак повністю заперечувала в судовому засіданні ведення спільного господарства і наявності в неї з відповідачем спільного сімейного бюджету, пояснила, що ОСОБА_3 є інвалідом, отримує як пенсію, так і має стабільний заробіток, працюючи тренером з шахів в спортивному клубі, своїми грошовими коштами він розпоряджається на власний розсуд. Крім наведеного, зазначила в поясненнях, що втратила до відповідача почуття поваги, любові, взаємності, так як багато років проживаючи спільно однією сім»єю з відповідачем, останньому «терпіла», зважаючи на дітей, однак, внаслідок постійних сварок і скандалів відповідача тай ще у присутності їх неповнолітніх дітей, збереження сім»ї на її думку є недоцільним і таким, що не буде відповідати її інтересам, інтересам дітей. Крім наведеного, відповідачем також при дачі показів в судовому засіданні не заперечувався факт того, що він «терпів свою дружину» з самого початку одруження і протягом спільного проживання з позивачем, не заперечував фактів виникнення в сім»ї за час спільного проживання з позивачем сварок і скандалів, як зі свого боку так і з сторони позивача чим самим підтвердив в засіданні, що шлюб існує між ним і ОСОБА_2 формально.

Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сімї.

Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Законодавцем визначено, а саме - ст. 7 п.9 СК України, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченого в ст.. 11 ЦПК України, відповідно до ст.. 60 ЦПК України, відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що ним разом з позивачем спільно як подружжям ведеться спільне господарство, наявним є спільним сімейний бюджет, а факт лише проживання відповідача в квартирі, придбаній за період шлюбу даного не спростовує.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яки суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмету спору, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими; шлюб зареєстрований 25.01.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці, за актовим записом №82, між позивачем ОСОБА_2, 28.11. ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідачем ОСОБА_3, 16.09. ІНФОРМАЦІЯ_3, слід розірвати.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже, з врахуванням того, що судом позовні вимоги задоволено, з відповідача, слід стягнути судовий збір, сплачений ОСОБА_2 в сумі 243,60 грн., відповідно до квитанції №78 від 27.04.2015 року (а.с. 3).

Керуючись ст.ст. 105 ч. 3, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 14, 60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 25.01.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці, за актовим записом №82 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (документ, що посвідчує особу - паспорт серії СС №245824, виданий 15.02.1997 року Коломийським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (документ що посвідчує особу ідентифікаційний номер 189512/2415).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_7 (документ що посвідчує особу ідентифікаційний номер 189512/2415) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючої - АДРЕСА_2 (документ, що посвідчує особу - паспорт серії СС №245824, виданий 15.02.1997 року Коломийським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, ІПН НОМЕР_1) понесені судові витрати по сплаті судового збору, згідно квитанції №78 від 27.04.2015 року, в сумі 243.60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Слободян Г.М.