Справа № 682/1729/14-ц
Провадження № 2/682/8/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2015 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Маршал І.М., секретаря Мелашенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славута справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що належить на праві спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову позивач в судовому засіданні 25.03.2015 року вказував, що з 24.08.1975 року перебуває із відповідачкою в шлюбі. У 1980 році вони придбали частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, який пізніше перебудували і у 1992 році ним отримано свідоцтво про право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1. З вересня 2011 року він з власної волі, взявши лише необхідні йому речі, залишив будинок та переїхав у м. Золотоноша, де проживають його сестра та мати. Відповідач залишилася проживати у спільному будинку. Добровільно вирішити питання про поділ житлового будинку з надвірними будівлями відповідач відмовляється. У 2014 році за рішенням суду шлюб було розірвано. Позивач просив поділити спільне з відповідачем майно, виділивши йому реально ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, а саме : приміщення в житловому будинку 1-1; 1-2; 1-6; 1-7; 1-8, надвірні будівлі хлів Б, хлів Г та із призначенням йому компенсації за зменшення його частки від ідеальної в сумі 3 997 гривень, а ОСОБА_2 - виділити приміщення в житловому будинку 1-3; 1-4; 1-5, надвірні будівлі гараж В, погріб в, споруду вбиральні.

ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, що належить на праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що сторони перебували в шлюбі із 24.08.1975 року. У 1980 році вони придбали частину житлового будинку, який було перебудовано та на який було отримано свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Спільне життя між сторонами не склалося, вони припинили спільно проживати у вересні 2011 році, відповідач переїхав в м. Золотоноша, де по сьогодні проживає у своєї матері. В будинку проживає позивачка та двоє дорослих повнолітніх синів подружжя. У 2012-2013 р.р. вона частково зробила ремонт в будинку, встановила новий газовий котел, облаштувала навколо будинку та двору паркан з металопрофілю, на що витратила власні кошти в розмірі 45 000 грн. Вона вказує, що згідна на поділ будинку, проте відповідач не погоджується на запропонований нею варіант поділу.

ОСОБА_2 просила поділити спільне із відповідачем майно, виділивши їй в житловому будинку АДРЕСА_1 жилу кімнату 1-3 площею 10,7 кв.м., жилу кімнату 1-6 площею 15 кв.м., кухню 1-2 площею 9,5 кв.м., коридор 1-1 площею 6,4 кв.м. та ванну кімнату 1-7 площею 3 кв.м. та 1-8 котельню площею 2,6 кв.м., з надвірних будівель виділити літню кухню, половину хліва, а відповідачу виділити в житловому будинку АДРЕСА_1 дві жилі кімнати 1-4 площею 11 кв.м. та 1-5 площею 20 кв.м., з надвірних будівель виділити гараж та половину хліва.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлений позов із викладених підстав, просив суд виділити ОСОБА_1 приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1 1-1; 1-2; 1-6; 1-7; 1-8, надвірні будівлі хлів Б, хлів Г та із призначенням йому компенсації за зменшення його частки від ідеальної в сумі 3 997 гривень, зважаючи на те, що він має намір проживати в м. Славута надалі та при цьому є інвалідом ІІ групи. Позов ОСОБА_2 визнає частково, погоджуючись із поділом будинку, але лише на запропонованих ним умовах. В судових дебатах просив вирішити питання про розподіл судових витрат, в тому числі і витрат зі сплати послуг експерта.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та адвокат Андрієвський О.А. підтримали заявлений позивачкою позов, просили його задоволити, із позовними вимогами ОСОБА_1 не погодились.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 24 серпня 1975 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, що стверджується даними свідоцтва про шлюб виданого повторно 03.06.2014 року серії НОМЕР_1.

У період шлюбу ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 07.02.1980 року придбано ? частку дерев'яного будинку з відповідними будівлями до цієї частки будинку в АДРЕСА_1. ОСОБА_1 було отримано відповідні дозволи на перебудову частини будинку на окремий будинок, здано його в експлуатацію та за рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради від 16.04.1992 року №86 отримано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок від 20.04.1992 року по АДРЕСА_1.

Станом на 08.07.2014 року за спірним домоволодінням зареєстровані ОСОБА_2, 1955 р.н., ОСОБА_1, 1955 р.н., син ОСОБА_3, 1976 р.н. та син ОСОБА_4, 1980 р.н., що засвідчується даними довідки виданої КП «Славутське ЖКО» № 2726.

ОСОБА_1 із вересня 2011 року не проживає в спірному домоволодінні, фактично проживає у АДРЕСА_2, у своєї сестри ОСОБА_7, що вона й підтвердила як свідок в судовому засіданні 25.03.2015 року.

Згідно ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором ( ч. 1 ст. 70 СК України).

Суд вважає, що нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя , а тому їх частки в цьому майні є рівними.

Згідно з висновком судової інженерно-технічної експертизи № 02-01/15 від 20.02.2015 року поділ між співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 можливий з відступом від ідеальних часток. При цьому експертом як варіант запропоновано поділ житлового будинку та надвірних будівель і споруд в частках найбільш близьких до ідеальних.

Згідно вимог ст. 152 ЖК України (в редакції Закону № 191-VIII від 12.02.2015 року) виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

При цьому суд вважає, що згідно з висновком судової інженерно-технічної експертизи № 02-01/15 від 20.02.2015 року ОСОБА_2 слід виділити в житловому будинку АДРЕСА_1 приміщення 1-1; 1-2; 1-6; 1-7; 1-8, надвірні будівлі хлів Б та хлів Г; ОСОБА_1 - приміщення 1-3; 1-4; 1-5; надвірні будівлі гараж В, погріб в, вбиральню Д.

За вказаним варіантом поділу житлового будинку ОСОБА_1 має сплатити ОСОБА_2 3 997 грн. грошової компенсації вартості її частки.

Обираючи такий варіант розподілу будинковолодіння між сторонами, суд виходить із розуміння того, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи, пенсіонеркою, в спірному будинку проживає постійно, облаштувавши систему опалення із встановленням вартісного індивідуального котла опалення ( товарний чек від 18.09.2013 року, ) в приміщенні 1-8, та санвузла в приміщенні 1-7, очевидно розраховувала на створення санітарно придатних умов проживання.

ОСОБА_1 також є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, з власної волі залишив спірне будинковолодіння та з вересня 2011 року у ньому не проживає, участі в утриманні майна не приймав. З вересня 2011 року проживає у м. Золотоноша Черкаської області.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільняється від сплати судового збору.

Із ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір додатково у розмірі 336,15 грн. відповідно до вартості задоволених судом позовних вимог майнового характеру.

Вимога представника ОСОБА_1 про вирішення питання стягнення із відповідачки витрат на проведення судової експертизи задоволенню не підлягає, зважаючи на те, що суду доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 поніс такі витрати не надавалося.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 212-215 ЦПК, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволити частково.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що належить на праві спільної сумісної власності задоволити частково.

Провести між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розподіл в натурі житлового будинку та господарських споруд за адресою АДРЕСА_1, виділивши у власність ОСОБА_1 : кімнату 1-3; кімнату 1-4; кімнату1-5; надвірні будівлі гараж В, погріб в, вбиральню Д;

ОСОБА_2 : коридор 1-1; кухню 1-2; кімнату 1-6; санвузол 1-7; котельню 1-8, надвірні будівлі хлів Б та хлів Г.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 997 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 336,15 грн. на рахунок 0005, отримувач коштів Славутське УДКСУ, ГУ ДКСУ у Хмельницькій області, .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Маршал І. М.