Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/147/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кучеренко Н.В.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: відділ державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, про стягнення безпідставно отриманих коштів,-

ВСТАНОВИЛА :

18 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив стягнути з відповідачки на його користь безпідставно отримані кошти в розмірі 63 000 грн., а також понесені судові витрати.

Посилався на те, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2013 року було частково задоволено позов ОСОБА_3 Стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по 1 300 грн. щомісячно, починаючи з 22.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. В частині стягнення з нього додаткових витрат на дитину відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 08.04.2014 року рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.12.2013 року змінено. Розмір стягнених аліментів збільшено з 1 300 грн. до 5 000 грн. Рішення в частині відмови у позові про стягнення додаткових витрат скасовано. В цій частині ухвалено нове рішення. Стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 в розмірі 500 грн. щомісячно з 22 квітня 2013 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Оскільки рішення набрало законної сили, воно було пред'явлено до виконання в орган державної виконавчої служби. На виконання вказаного рішення 20 травня 2014 року він сплатив ОСОБА_3 заборгованість по аліментах у розмірі 64 454 грн., яка утворилася станом на травень 2014 року, а також сплатив 5 500 грн. за червень 2014 року. 12 червня 2014 року сплатив 5 500 грн. за липень 2014 року.

Не погодившись з рішенням апеляційного суду Запорізької області від 08 квітня 2014 року, він звернувся з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2014 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 08 квітня 2014 року було скасовано, а рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2013 року залишено в силі.

Вважає, що з урахуванням проведених ним виплат, відповідачкою було безпідставно набуто 63 000 грн., які він просить стягнути з ОСОБА_3

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду доповідь судді, вислухавши доводи представника апелянта за довіреність ОСОБА_5, заперечення ОСОБА_3, її адвоката ОСОБА_6, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що його постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволені позову, суд першої інстанції, виходив із того, що підстави, визначені статтею 1215 ЦК України для повернення відповідачкою отриманих аліментів, відсутні.

Вказаний висновок відповідає фактичним обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2013 року було частково задоволено позов ОСОБА_3 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі по 1 300 грн. щомісячно, починаючи з 22 квітня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. В частині стягнення з нього додаткових витрат на дитину відмовлено ( а. с. 4-5 ).

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 08 квітня 2014 року рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2013 року змінено. Розмір стягнених з ОСОБА_2 аліментів збільшено з 1 300 грн. до 5 000 грн. Рішення в частині відмови у позові про стягнення додаткових витрат скасовано. В цій частині ухвалено нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 в розмірі 500 грн. щомісячно з 22 квітня 2013 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року ( а. с. 6-7 ).

Оскільки рішення апеляційного суду Запорізької області від 08 квітня 2014 року щодо стягнення з позивача аліментів набрало законної сили з моменту проголошення, воно було пред'явлено до виконання в орган державної виконавчої служби. На виконання вказаного рішення 20 травня 2014 року ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_3 заборгованість по аліментах у розмірі 64 454 грн., яка утворилася станом на травень 2014 року, а також сплатив 5 500 грн. за червень 2014 року, а 12 червня 2014 року сплатив 5 500 грн. за липень 2014 року ( а. с. 11-12 ).

Не погодившись з рішенням апеляційного суду Запорізької області від 08 квітня 2014 року, ОСОБА_2 звернувся з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка була задоволена.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2014 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 08 квітня 2014 року було скасовано, а рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2013 року залишено в силі ( а. с. 8-10 ).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 вважав, що грошові кошти, отримані відповідачкою на виконання скасованого судового рішення, набуті нею безпідставно та підлягають поверненню відповідно до статті 1212 ЦК України.

Відповідно до частин 1,2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Разом з тим, стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Оскільки правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, тому зазначене у статті 2015 майно підлягає поверненню у разі наявності цих двох фактів.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, ухваленій за наслідками перегляду судових рішень з підстав неоднакового застосування судом ( судами ) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Згідно статті 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками перегляду судових рішень з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не заявляв, що при виплаті заборгованості по аліментах було допущено рахункову помилку, а також не посилався на недобросовісності з боку ОСОБА_3

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що справа вирішена неправильно.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: