АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/312/15 Справа № 201/5734/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Брага А. В. Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Яловій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Дніпропетровської області, старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області Сушайло Богдана Володимировича, прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Дніпропетровської області Толстика Артема Володимировича, Генеральної прокуратури України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до прокуратури Дніпропетровської області, старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області Сушайло Богдана Володимировича, прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Дніпропетровської області Толстик Артема Володимировича, Генеральної прокуратури України про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 06 грудня 2012 року його син ОСОБА_5, 1979 року народження, самостійно, при нормальному фізичному стані, поступив до КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова".

В результаті незаконних дій відповідальних працівників лікарні ІНФОРМАЦІЯ_1 його син помер. Слідчий МВ МВС у Дніпропетровській області м. Марганця ОСОБА_6 та експерт ОСОБА_7 приховали реальні обставини скоєння злочину, навмисного вбивства та знищили докази по справі. Крім того, більше року по справі вбивства його сина не провадяться слідчі дії, не розглядаються клопотання та заяви, не проводяться експертизи, не дають йому ознайомитись з кримінальними справами, тощо. Такі дії відповідачів, вважає злочинними, тому просить стягнути солідарно з прокуратури Дніпропетровської області, старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області Сушайло Б.В., прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого прокуратури Дніпропетровської області Толстик А.В., Генеральної прокуратури України матеріальну шкоду в розмірі 108000 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000000 грн. на свою користь.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні в частині обґрунтування правових підстав відмови в задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався ст.62 Конституції України, ст.ст.22, 23, 1177 ЦК України та виходив із того, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, яку він пов'язує з вчиненням умисних злочинів, що призвели до вбивства його сина та покриттям винних осіб саме відповідачами при виконанні ним своїх службових повноважень, оскільки відсутній вирок суду, що набрав законної сили по факту навмисного вбивства ОСОБА_5, отже смерть останнього насильницькою визнана не була. Відповідачі не є фігурантами злочину відносно вбивства сина позивача, відносно них кримінальні провадження не порушувалися, обвинувальних вироків не виносилося.

Проте з такими висновками суду першої інстанції в частині правових підстав відмови в задоволенні позовних вимог повністю погодитись не можна.

Судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 05 березня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000013 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 КК України за заявою ОСОБА_2 за фактом невиконання працівниками Марганецького МВ ГУ МВС України у Дніпропетровській області передбачених нормами КПК України заходів під час проведення огляду місця події, чим було приховане кримінальне правопорушення у відношенні ОСОБА_5

Постановою старшого слідчого СВ СУ прокуратури області Сушайло Б.В. від 25 грудня 2013 року зазначене кримінальне провадження було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв'язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

03 лютого 2014 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_2 було задоволено та постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області Сушайло Б.В. від 25 грудня 2013 року про закриття кримінального провадження № 0000013 від 05 березня 2013 року за ч. 3 ст. 364 КК України було скасовано (а.с. 25).

24 березня 2014 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_2 було задоволено та прокуратуру Дніпропетровської області було зобов'язано здійснити розгляд клопотань ОСОБА_2 від 27 листопада 2013 року, 10 лютого 2014 року, 04 березня 2014 року, у кримінальному проваджені №0000013 від 05 березня 2013 року, відповідно до вимог ст. 220 КПК України (а.с. 26).

15 травня 2014 року постановою старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000013 було закрито, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв'язку із встановленою відсутністю в діях працівників Марганецького МВ ГУ МВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення (а.с.70-74).

10 липня 2014 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було залишено без задоволення скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області Сушайло Б.В. від 15 травня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000013.

18 липня 2014 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2014 року було задоволено частково, ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2014 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області Сушайло Б.В. від 15 травня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000013 було скасовано та постановлено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_2 було задоволено, постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області Сушайло Б.В. від 15 травня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000013 - скасовано, матеріали кримінального провадження №0000013 направлено до СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області для проведення досудового розслідування (а.с.70-74).

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За ч.1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.3 ст. 48 Закону України "Про прокуратуру" за порушення закону, неналежне виконання службових обов'язків чи скоєння ганебного вчинку прокурори і слідчі несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України, який затверджується Верховною Радою України.

Відповідно п.п.1 п.9 прикінцевих положень Бюджетного кодексу, рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, тобто Державною казначейською службою України. Зазначені рішення передаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання.

Проте на наведене суд першої інстанції уваги не звернув, не залучив до участі у справі належного відповідача - Державну казначейську службу України.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині обґрунтування правових підстав відмови в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 жовтня 2014 року - змінити в частині обґрунтування правових підстав відмови в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова