Єдиний унікальний номер: 448/1639/14-ц
Провадження № 2/448/24/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05.01.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.

при секретарі - Тхір О.Т.

з участю позивача - ОСОБА_1

відповідачки - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Мостиська районна державна адміністрація Львівської області як орган опіки та піклування, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з 17 січня 1998р. перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, у якому в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначає, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, вже тривалий час проживає з відповідачкою окремо та не підтримує з нею подружніх відносин.

Миритись і залишатись в такому шлюбі, який існує формально, не бажає.

З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Крім того, просить залишити проживати їхню малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ним (позивачем).

Вимоги позивачем підтримано в судовому засіданні.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, погодилася на розірвання шлюбу з позивачем. Після розірвання шлюбу просить і надалі іменувати її прізвищем «ОСОБА_2». Також не заперечила проти визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_6 з батьком.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Мостиської РДА Львівської області в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, показання свідка і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 17.01.1998 року сторони уклали між собою шлюб, який зареєстровано у відділі ДРАЦСу Мостиського районного управління юстиції Львівської області за актовим записом №2. Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався таким правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб.

Приймаючи до уваги те, що відповідачка в судовому засіданні позов визнала, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя ОСОБА_2 та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов в даній частині підлягає до задоволення.

Щодо позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини - дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, то судом встановлено, що на даний час малолітня ОСОБА_6 проживає разом з батьком - позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та така навчається в Мостиській ЗОШ № 1 І-ІІІ ступенів.

Відповідачка ОСОБА_2 проживає зі старшою дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_2 та така у судовому засіданні надала згоду на визначення місця проживання доньки ОСОБА_6 разом із батьком.

Статтями 155, 157 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх батьківських обов'язків має ґрунтуватися на повазі до прав людини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.ст.160, 161 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.7 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини.

Згідно висновку Мостиської РДА Львівської області як органу опіки та піклування № 02-29/2102 від 31.12.2014 року проживання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_1 буде відповідати інтересам самої дитини, оскільки батько піклується про доньку, через що виявлена прихильність дитини до батька; батько відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків; додержується інтересів дитини; має упорядковане житлове приміщення, стабільний дохід, створив належні умови для виховання, навчання та розвитку дитини.

Узагальнюючи, зокрема беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, а також враховуючи те, що позивач є рідним батьком дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, такий є працездатним, має постійне місце праці та стабільний регулярний заробіток, мешкає в належних для проживання та виховання дитини умовах, наполягає на реалізації свого права доглядати та піклуватись дочкою, має можливість та бажання займатись її вихованням, про що свідчить даний позов до суду, суд приходить до висновку, що місце проживання малолітньої дитини (ОСОБА_6) після розірвання шлюбу між сторонами слід визначити з батьком - позивачем ОСОБА_1

Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Таким чином, визначаючи місце проживання малолітньої ОСОБА_6 з батьком, позивачем по справі, суд не позбавляє матері, відповідачки по справі, права та можливості особистого спілкування з дитиною, обов'язку брати участь у її вихованні.

Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, ст.24, ч.2 ст.104, ст.110, ст.112, 155, 157, 160, 161 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 60, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 17.01.1998 року у відділі РАЦСу Мостиського РУЮ Львівської області за актовим записом № 2.

Після розірвання шлюбу відповідачку ОСОБА_2 надалі іменувати прізвищем «ОСОБА_2».

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем проживання батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Копію даного рішення після набрання ним законної сили надіслати у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Мостиського РУЮ Львівської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

.

Суддя Я. Є. Стецик

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик

Рішення набрало законної сили:

«__»__________________20___ р.

Суддя Я. Є. Стецик