АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/791/158/15 Головуючий в суді 1 інстанції: Коваль В.О. Категорія: 30 Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 09 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Цуканової І.В.

Вейтас І.В.

При секретарі: Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків і моральної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_4звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25.06.2014 року, відповідача - ОСОБА_3 було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, у зв'язку з тим, що 18.04.2014 року близько 07:00-07:30 години, знаходячись на АДРЕСА_1, на ґрунті раптово виниклої сварки з позивачем, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_4 один удар ногою в область гомілки правової ноги, у зв'язку з чим спричинив останньому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Враховуючи те, що позивачем було витрачено кошти на лікування в розмірі 1498,10 грн. та зважаючи на те, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 позивачу заподіяно моральну шкоду, просив :

1) стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальні збитки в сумі 1498,10 грн.;

2) стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 5000 грн. завдану останньому тривалим розладом здоров'я.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1000 грн. в рахунок матеріальних збитків; 1500 грн. в рахунок моральної шкоди; 243 грн. 60 коп. судових витрат; 2000 грн. витрат за надання юридичних послуг. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та направити справу на новий судовий розгляд в іншому складі суду. При розгляді справи в апеляційному порядку пояснив, що вважає рішення суду незаконним , оскільки позовні вимоги не доведені, крім того вбачає неправомірність дій слідчого в кримінальній справі, а тому просить рішення суду скасувати, в задоволенні позову відмовити.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 доводи скарги не визнав, рішення суду вважає законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що сторони погодились і відповідач не заперечував проти стягнення з нього матеріальних збитків в розмірі 1000 грн., які підтверджені документально, законності та обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди та доведеності понесення позивачем судових витрат на загальну суму 2243,60 грн., які складаються з судового збору у розмірі 243,60 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені ст. ст. 1166, 1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Указана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

З матеріалів справи вбачається і судом встановлено, що вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25.06.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ст. 122 ч. 1 КК України (умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень).

Вказаним вироком суду, встановлено, що ОСОБА_3 18.04.2014 року близько 07.00-07.30 години, переслідуючи мету завдання тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись на АДРЕСА_1, на ґрунті раптово виниклої сварки з гр. ОСОБА_4, умисно наніс останньому один удар ногою в область правової гомілки правової ноги в результаті чого спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді закритого двохщиколотного перелому правової гомілки, перелому переднього краю велико-берцової кістки, вивиху таранної кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 17 від 21.05.2014 року по ознаці тривалості розладу здоров'я відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості (а.с.8-9)

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред'являвся.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області від 18.09.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25.06.2014 року повернуто обвинуваченому (а.с.52-53)

Частиною 4 статті 61 ЦПК України встановлено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно карти стаціонарного хворого № 1078, 19.04.2014 року ОСОБА_4 поступив в хірургічне відділення Великоолександрівської центральної районної лікарні Херсонської області зі скаргами на біль та обмеження рухомості в правому гомілково-ступному суглобі та 30.04.2014 року останній в задовільному стані виписаний додому (а.с.24).

В обґрунтування заподіяння відповідачем позивачу матеріальної шкоди, останнім надані копії фіскальних чеків аптечних установ про понесення ним витрат на обстеження та лікування (а.с.21-23, 49-50).

Враховуючи, що вказані витрати позивачем здійснені для відновлення здоров`я внаслідок ушкодження спричиненого йому відповідачем внаслідок протиправних дій та зважаючи на те, що сторони погодили, та апелянт визнає заподіяння позивачу матеріальної шкоди в сумі 1000 грн. згідно товарних чеків № 27 та № 28 від 20.04.2014 року (а.с.49-50), суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказана сума підлягає відшкодуванню відповідачем.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність суми заподіяння матеріальної шкоди, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи щодо часу події, лікування та витрат на лікування.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Частиною другою пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити у рішенні відповідні мотиви (п. 9 Постанови).

Враховуючи, що у ОСОБА_4 було виявлено закритий двощиколотний перелом правої гомілки, перелом переднього краю велико-берцової кістки, вивих таранної кістки, які по ознаці тривалості розладу здоров'я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (а.с.9) внаслідок протиправної дії відповідача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розміру морального відшкодування, а тому доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для відшкодування шкоди не ґрунтуються на законі, належних доказах, а тому колегією суддів не приймаються до уваги.

З огляду на зазначені вимоги закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, застосувавши до спірних правовідносин норму закону, яка підлягала до застосування та врахувавши, що сторони погодились і відповідач не заперечував проти стягнення з нього матеріальних збитків в розмірі 1000 грн. згідно товарних чеків № 27 та № 28 від 20.04.2014 року (а.с.49,50), суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про необхідність стягнення на підставі ст.ст.23, 1166 і 1167 ЦК України з відповідача, з вини якого позивачу заподіяна матеріальна та моральна шкода, на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1000 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 1500 грн.

Разом з тим, відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Так, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Згідно зі ст. 1 цього закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Матеріали справи містять договір про надання юридичних послуг (а.с.40), акт виконаних робіт відповідно до договору (а.с.68), квитанцію про сплату гонорару за юридичні послуги в розмірі 3250 грн.( а.с.69), журнали судових засідань свідчать про час витрачений адвокатом у судовому засіданні (а.с.25,26,37,41,45,54-56,60,63,73-76), а тому стягнута судом першої інстанції сума витрат на правову допомогу, як така що не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, відповідає вимогам вищевказаного закону. Відповідно до вимог процесуального закону судом першої інстанції стягнутий з відповідача, сплачений позивачем судовий збір.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги про зайве стягнення судових витрат на правову допомогу та безпідставне стягнення судового збору не відповідає матеріалам справи, Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" та нормам процесуального закону.

Висновки місцевого суду щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позову належним чином мотивовані, підтверджуються матеріалами справи, узгоджуються з нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. При цьому, суд дав належну оцінку зібраним у справі доказам, висновки щодо яких обґрунтовано виклав в мотивувальній частині рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги колегією суддів не приймаються до уваги як такі, що не підтверджені належними доказами, не ґрунтуються на вимогах закону, що регулюють спірні правовідносини, та не спростовують мотивованих висновків суду, а тому підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: