Справа №591/5993/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Прокудіна Н. Г.
Номер провадження 22-ц/788/43/15 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
УХВАЛА

09 січня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 17 листопада 2014 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції Бистрова Наталія Борисівна, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції Пономарьова Ірина Олександрівна, відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції,

про поновлення строку звернення до суду, зняття арешту з коштів, -

в с т а н о в и л а:

14 серпня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вищевказаною скаргою, яку обґрунтовувала тим, що 05 вересня 2012 року державним виконавцем Бистровою Н.Б. відповідно до виконавчого листа, виданого Зарічним районним судом м. Суми, накладено арешт на її банківський поточний рахунок № НОМЕР_1. На вказаний рахунок відповідно заявки-рахунку від 17 вересня 2012 року вх. №0860 було профінансовано лист непрацездатності для найманого працівника ОСОБА_6 на суму 6161,53 грн. Вказані кошти є страховими коштами, які можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам, а тому протягом двох років вона не має змоги отримати страхові кошти - допомогу при пологах для передачі ОСОБА_6

Посилаючись на такі обставини та уточнивши скаргу ОСОБА_3 просила суд поновити пропущений строк на оскарження постанови про накладення арешту та зобов'язати відділ ДВС Сумського районного управління юстиції зняти арешт на страхові кошти в сумі 6161,53 грн. з належного їй окремого поточного банківського рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Укрсоцбанк».

Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 17 листопада 2014 року поновлено строк звернення до суду та відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу про задоволення її скарги в повному обсязі.

По суті доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 зводяться до вимог заявлених у її скарзі. Також доводить, що кошти в сумі 6161,53 грн., які знаходяться на її поточному банківському рахунку № НОМЕР_1 є страховими коштами, які належать її найманому працівникові ОСОБА_6 Ухвала в частині поновленння строку звернення до суду не оскаржується.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 підтримала доводи апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції правильно по суті виходив з того, що на виконанні у ВДВС Сумського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-297, виданого Зарічним районним судом м.Суми 28 вересня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» залишку боргу в розмірі 85223, 81 грн.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 самостійно не було виконано судові рішення за якими вона є боржником, державним виконавцем відповідно до ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження" було винесено 10 вересня 2012 року постанову про арешт коштів чи майна боржника.

10 вересня 2012 року при примусовому виконанні рішення суду постановою державного виконавця накладено арешт на всі розрахункові рахунки ОСОБА_3 у банківських установах.

З листа ВДВС Сумського районного управління юстиції вбачається, що постанова про арешт коштів боржника № 34138266 від 10 вересня 2012 року надсилалася простою кореспонденцією до банківських установ для виконання та сторонам для відома. Інформація щодо отримання боржницею вищезазначеної постанови у відділі відсутня.

17 вересня 2012 заявка-розрахунок вх. 0860 була профінансована після вищевказаної постанови про арешт коштів боржника. Кошти з арештованого рахунку № НОМЕР_1, на який профінансовано лист непрацездатності для найманого працівника ОСОБА_6 в розмірі 6161,53 грн. державним виконавцем для задоволення вимог кредиторів не списувалось.

21 листопада 2012 року державним виконавцем Бистровою Н.Б відділу ДВС Сумського районного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено до відділу ДВС Сумського міського управління юстиції для виконання за територіальністю.

16 травня 2013 року до відділу ДВС Сумського міського управління юстиції надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження та передачу по територіальності в зв'язку з тим, що боржник ОСОБА_3 працює в «Кондитерська фабрика «Сумська» за адресою: м.Суми вул. Путивльська, 19, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника та направлена на виконання головному бухгалтеру «Кондитерська фабрика «Сумська». До цього часу борг не сплачено.

ОСОБА_6, якій адресувались вищевказані страхові кошти, як найманому працівникові, які арештовані на рахунку ОСОБА_3, у встановленому законом порядку дії державного виконавця не оскаржила та не звернулась з відповідним позовом до суду за захистом своїх прав відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в оскаржувані частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 10 вересня 2012 року при примусовому виконанні рішення суду постановою державного виконавця відділу ДВС Сумського районного управління юстиції накладено арешт на всі розрахункові рахунки ОСОБА_3 у банківських установах, у тому числі і на банківський поточний рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с. 26).

17 вересня 2012 була профінансована заявка-розрахунок вх. 0860 за листом непрацездатності для найманого працівника ОСОБА_6 в розмірі 6161,53 грн., які надійшли на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с. 67).

Виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_3 передано до відділу ДВС Сумського міського управління юстиції (а.с. 22-26, 58-60).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частинами 1, 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, зокрема, роз'яснено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що саме ОСОБА_6 належить право вимоги про визнання за нею права власності на вищезгадані грошові кошти та зняття з них арешту, тому доводи апеляційної скарги, що спірні правовідносини регулюються ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» є безпідставними.

Частиною 3 ст. 387 ЦПК України передбачено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 219, 291, 303, 304, 307, 308, п. 1 ч. 1 ст.312, ст. ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -

З оригіналом згідно C.В. Попруга