Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/926/15 Головуючий у 1 інстанції: Моцний О.С.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 11" лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 03 грудня 2014 року по справі

за позовом обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в особі відокремленого підрозділу "Димитровтепломережа" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2014 року ОКБ "Донецьктеплокомуненерго" в особі відокремленого підрозділу "Димитровтепломережа" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, а в листопаді 2014 року, позивач заявив вимоги і до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за надану теплову енергію.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідачі є споживачами послуг, на ім'я відповідального власника ОСОБА_3 позивачем відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1, який відповідає квартирі АДРЕСА_1, між сторонами існують фактичні договірні відносини на підставі відкритого особового рахунку та ст. 11 ЦК України.

Відповідачі зареєстровані та мешкають у вказаній квартирі і безпосередньо отримують послуги централізованого опалення від ОКП "Донецьктеплокомуненерго".

У зв'язку з неналежним виконанням обов'язку по сплаті одержаних та спожитих послуг з теплопостачання, за особовим рахунком відповідачів № НОМЕР_1 в період з жовтня 2008 року по липень 2013 року утворилась заборгованість у сумі 4512 грн. 15 коп., яка на день подання позовної заяви не сплачена, що завдає матеріальної шкоди ОКП "Донецьктеплокомуненерго" та призводить до неможливості своєчасно розрахуватися з постачальниками газу та електроенергії.

В 2010 році відповідач самовільно в порушення Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, та Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання відключився від системи центрального опалення шляхом зняття радіаторів.

Дозвіл на переобладнання інженерних систем у житловому будинку, зокрема на переобладнання центральної системи опалення в багатоквартирних житлових будинках у відповідача відсутній.

Із зазначених підстав 21.12.2010 року та 09.11.2011 року відносно відповідача були складені акти про самовільне переобладнання системи опалення, а також приписи про приведення самовільно переобладнаної системи опалення до попереднього стану.

Відключення окремих квартир по стояку призводить до розбалансування гідравлічного режиму роботи внутрішньо будинкової системи опалення, перерозподілу теплоносія, що є причиною зменшення подачі теплоносія на інші стояки. Вважає, що відповідач вказаними діями, зокрема, порушує права інших мешканців житлового будинку на отримання ними 100% теплоти.

07.06.2010 року відповідач уклав договір №531 "Про розстрочення заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за послуги з теплопостачання", та виконував оплати згідно договору.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12.11.2013 р. було скасовано судовий наказ від 11.10.2013р. №2-н-242/716/13, виданий за заявою ОКП "Донецьктеплокомуненерго".

Посилаючись на зазначені обставини, ОКП "Донецьктеплокомуненерго" просило стягнути з відповідачів на користь ОКП "Донецьктеплокомуненерго" в особі "Виробнича одиниця ОКП "Донецьктеплокомуненерго" "Димитровтепломережа" заборгованість за надану теплову енергію у розмірі 4 512 грн. 15 коп., інфляційні втрати у розмірі 206,57 грн., 3% річних у розмірі 233,91 грн., судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 03 грудня 2014 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОКП "Донецьктеплокомуненерго" заборгованість за надану теплову енергію в розмірі 4512 грн. 15 коп., індекс інфляції у розмірі 206 грн. 57 коп., 3% річних у розмірі 233 грн. 91 грн. та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на відключення від мережі та відмову від отримання послуг з теплопостачання, на звернення позивача до суду з пропуском позовної давності.

Від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що у порушення статей 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у період з жовтня 2008 року по липень 2013 року відповідачі за надану теплову енергію не в повному обсязі сплачували кошти ОКБ "Донецьктеплокомуненерго", неукладення договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі та самовільне відключення від мережі не звільняє відповідачів від обов'язку оплатити послуги, відповідно до вимог статті 625 ЦК України підлягають задоволенню вимоги про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних, оскільки відповідачами порушене грошове зобов'язання.

Суд встановив всі факти, необхідні для вирішення спору, при ухваленні рішення дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлених обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором.

За змістом статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За правилами ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1, яка належить їм на праві власності. Будинок приєднаний до централізованої системи теплопостачання, на ОСОБА_3 відкритий особистий рахунок НОМЕР_1, зазначене підтверджує, що відповідачі є споживачам послугами (а.с. 13,50,55). Оплату за отримані послуги відповідачі в повному обсязі не здійснювали, мають непогашену заборгованість у сумі 4512,15 грн.

Доводи апеляційної скарги про те,що фактично послуги не отримували, оскільки відключенні від мережі, є неприйнятними, вони були предметом перевірки суду першої інстанції і їм дана правильна правова оцінка.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), які з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Відповідно до п. 26 Правил відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з п. 25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Процедура відключення від мереж централізованого опалення й гарячого водопостачання передбачена нормами чинного законодавства, зокрема наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 та затвердженим ним Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від центрального теплопостачання. Крім того, апеляційний суд не врахував, що наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 28 листопада 2007 року № 1320/14587, були затверджені зміни до цього Порядку, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення й гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Відповідно до п.25 Правил самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно з п. 29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг лише в разі їх ненадання виконавцем або припинення надання у встановленому порядку за письмовою заявою споживача.

Таким чином, споживач звільняється від оплати лише у разі ненадання послуг або припинення надання їх за його заявою в установленому порядку.

Отже,суд обґрунтовано виходив з того, що самовільне, з порушенням визначеного для цього порядку відключення споживачем своєї квартири від мережі централізованого теплопостачання не є підставою для звільнення його від оплати фактично наданих, але не використаних ним послуг.

Безпідставні є і доводи апеляційної скарги про пред'явлення позову з пропуском позовної давності.

У відповідності до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість нарахована з жовтня 2008 року, 07 червня 2010 сторонами укладено договір №531 про розстрочку заборгованості, яка утворилася на цей час в сумі 1814 грн.08 коп. строком до 01 травня 2011 р.( а.с.27).

З заявою про видачу судового наказу, який був виданий 11.10.2013 року, ОКП "Донецьктеплокомуненерго" звернулося в межах строку, передбаченого ст.257 ЦК України.

Частиною 2 ст. 264 ЦК України встановлено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Таким чином, в даному випадку перебіг позовної давності був перерваний укладенням договору про реструктуризацію боргу та поданням заяви про видачу судового наказу і почався заново після скасування 12 листопада 2013 року судового наказу від 11 жовтня 2013 року.

Враховуючи наведене, суд правильно визнав, що позивачем не пропущено строк звернення до суду за захистом своїх прав.

Доводи відповідачів в апеляційній скарзі про те, що не враховані внесені ними платежі за договором від 07 червня 2010 №531 спростовуються розрахунком. Сума заборгованості в сумі 4512 грн. 15 коп. визначена з врахуванням сплачених відповідачами 2511,79 коп., з яких 1814 грн.08 коп. внесені відповідачами на виконання договору про розстрочку заборгованості: червень 2010 р. - 200 грн., липень 2010 р. - 200 грн., серпень 2010 р. - 200 грн., вересень 2010 р. - 200 грн., жовтень 2010 р. - 200 грн., листопад 2010 р., - 200 грн., грудень 2010 р. - 200 грн., лютий 2011 р. -200 грн., квітень 2011 р. - 214.08 грн. ( а.с.28,29,50,51).

Оскільки доведено існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг, суд обґрунтовано поклав на боржників відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми,яке полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: