Справа № 186/48/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2015 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С. С.

при секретарі Фадєєвій Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вони з відповідачем знаходяться в шлюбі зареєстрованому 30 грудня 2011 року. Від спільного життя мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя між ними не склалося, із-за різних поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства, виховання дитини, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, на підставі чого в сім'ї виникали постійні сварки, скандали. Вже тривалий час вони проживають окремо, а характер стосунків такий, що робить їх подальше спільне життя неможливим.

Вважає, що примирення неможливе, так як вона втратила до відповідача почуття любові та поваги.

У судове засідання позивачка не з'явилась, направила суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу прохає залишити їй шлюбне прізвище ОСОБА_1.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, направив заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 визнав у повному обсязі, прохав суд розірвати їх шлюб з позивачкою.

Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини.

30 грудня 2011 року сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб.

Від спільного життя сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, та даний факт має істотне значення.

Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім'ї.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін по справі.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають намір зберігати шлюб. Приймаючи до уваги зазначене сторонами по справі, суд вважає, що причини, що спонукають їх на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10,11, 209,212, 214-215 ЦПК України ст.ст. 105, 110-113 СК України суд,

В И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб зареєстрований 30 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 91, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем м.Першотравенська, Дніпропетровської області та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою м.Першотравенська, Дніпропетровської області, від якого є одна малолітня дитина, залишивши позивачці після розірвання шлюбу шлюбне прізвище ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. С. Кривошея