Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2015 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого-судді Бартащук Л.П.

при секретарі Ізвольській С.С.

за участю заявника ОСОБА_1,

її представника - адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Київська міська рада, Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Заявник - ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи свою заяву тим, що встановлення цього факту необхідне їй з метою отримання свідоцтва на право спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її рідного батька - ОСОБА_3, а саме - гаражного боксу НОМЕР_1 в ГБК «Позняки-2», який розташований в м. Києві по вул. Сортувальна, 22.

В листопаді 2013 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак, постановою від 14.11.2013 року № 1022/02-31 нотаріус відмовила у видачі вказаного свідоцтва - у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини та рекомендувала заявнику звернутись до суду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що її батько - ОСОБА_3 був інвалідом ІІ групи. Останні роки перед смертю він тяжко хворів, мав ряд тяжких хвороб, серед яких: онкологічне захворювання з супутними та віковими захворюваннями, а також хронічні захворювання, часто перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні.

З листопада 2011 року по день смерті ОСОБА_3 постійно проживав з заявником у її власній квартирі АДРЕСА_1, де остання і забезпечувала його всім потрібним та надавала необхідну допомогу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Після смерті останнього залишилось спадкове майно, а саме - гаражний блокс НОМЕР_1 в ГБК «Позняки-2», що по вул. Сортувальній, 22, в м. Києві.

Оскільки встановлення факту постійного проживання спадкодавця з нею на час відкриття спадщини має юридичне значення для спадкування майна померлого, як спадкоємця за законом першої черги, просила задовольнити її заяву.

Факт спільного проживання заявник підтверджувала письмовими доказами та показаннями свідків, яких просила допитати в судовому засіданні.

Представник заінтересованої особи - Головного управління юстиції у місті Києві до суду не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник заінтересованої особи - Київської міської ради до суду не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення заявника, їїпредставника, допитавши свідків та дослідивши надані суду докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, батьком заявниці є ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, - згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з гаражного боксу НОМЕР_1 в ГБК «Позняки-2» по вул. Сортувальній, 22 в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про право власності серії ЯЯЯ № 530974 від 03.08.2006 року (а.с. 7,8).

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до абз. 5 ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Згідно із довідок № 2373 від 15.11.2013 р. та № 2572 від 20.12.2013 р., виданих ЖРЕО № 417 встановлено, що ОСОБА_1 з 24.07.1997 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, а з 17.11.2011 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1. в даній квартирі був також зареєстрований і її батько ОСОБА_3 (а.с. 14, 15).

Відповідно до свідоцтва про право власності серії САС № 498875 від 30.03.2009 року встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с. 9, 10).

Тобто, на момент смерті заявниця проживав саме за зазначеною адресою.

Факт постійного проживання заявниці на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 разом зі спадкодовцем підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_3 не відкривалась і свідоцтво про право на спадщину заявниці не видавалося.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо.

У судовому засіданні заявник письмовими доказами, поясненнями свідків довела, що на час смерті її батька -спадкодавця ОСОБА_3, вона мешкала разом із ним.

Заявник згідно із своїм свідоцтвом про народження є спадкоємцем першої черги. Встановлення факту необхідно йому для настання юридичного наслідку - отримання спадку.

Пункт п'ятий частини другої статті 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частина перша ст. 256 ЦПК містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Від встановлення факту спільного проживання спадкодавця та спадкоємця на момент відкриття спадщини залежить виникнення майнових прав заявника.

Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що обставини, викладені заявником, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах закону, тому є законними та обгрунтованими, а заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 29, 1216, 1220, 1221, ч. 3 ст. 1268, ст.1270 ЦК України, ст. 3 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 209, 212-215, 218, 223, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Київська міська рада, Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем - ОСОБА_3 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд першої інстанції.

Суддя: