У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кафідова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Головного управління юстиції у м. Києві про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі постанови інспектора ВДАІ Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження та розшук майна боржника.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 жовтня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду, дії державного щодо винесення постанови про розшук майна боржника у виконавчому провадженні визнано протиправними та скасовано зазначену постанову.

У зв'язку із протиправним прийняттям державним виконавцем вказаної постанови, його автомобіль «Тойота Королла», державний номерний знак НОМЕР_1, був оголошений у розшук та інформація про це була внесена до бази даних ДАІ МВС України, внаслідок чого автомобіль протягом липня-листопада 2013 року неодноразово зупинявся працівниками ДАІ на автодорогах України, в результаті чого він протягом тривалого часу знаходився під дією нервового стресу, що призвело до негативних наслідків, пов'язаних з його здоров'ям та самопочуттям, погіршився сон, змінився звичайний спосіб життя.

Посилаючись на вказані обставини просив стягнути на його користь з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів завдану моральну шкоду у розмірі 4000, 00 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга разом із клопотанням, у якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи оскаржувані рішення, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішили справу з дотриманням норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди та її розміру.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ст. 73, 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити скаржнику строк на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Головного управління юстиції у м. Києві про стягнення моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кафідова