20.04.2015 Справа № 756/3999/15-ц
Унікальний № 756/3999/15-ц
Справа № 2/756/2911/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Васалатія К.А.

при секретарі Івченко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання право власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з даним позовом посилаючись на те, що у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.02.1999 р., позивач ОСОБА_1 є власником 1/20 частини домоволодіння під АДРЕСА_1, житлова площа якої становить 48,4 кв.м.

Я вказано у позові, в даному будинку також зареєстрований відповідач, якиє сином позивача - ОСОБА_2 Відповідач з моменту реєстрації фактично та постійно проживає у будинку, а позивач тимчасово мешкає за іншою адресою. На початку 2015 року відповідач звернувся до позивача з вимогою передати йому правовстановлюючі документи на спірний будинок, для реєстрації його як співвласника підставі того, що ним здійснено переобладнання та прибудова належної позивачу частини будинку за свої грошові кошти і будівельні матеріали, внаслідок чого створено ; приміщення. Разом з тим (зі слів позивача), відповідач здійснив лише капітальний ремонт, який включає невідокремлювані поліпшення житлового приміщення.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що у зв'язку з проведеною відповідачем перебудовою приміщення, вона обмежена у своєму праві розпоряджатись своїм майном, оскільки змінилась його фактична площа. Згідно до будинкової книги позивач є зареєстрованою у АДРЕСА_1. У відповідності до технічного паспорту на спірний АДРЕСА_1 загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 20,7 кв.м. що знаходиться у будинку під літерою «А» та складається з житлової кімнати площею 11,6 кв.м., житлової кімнати площею 9,1 кв.м., кухні площею 10,3 кв.м., вітальні площею 7,9 кв.м., веранди площею 5,1 кв.м., санвузлу площею 3,5 кв.м.

Тому на підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати за нею право власності на АДРЕСА_2, загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 20,7 кв.м., що знаходиться у будинку під літерою «А» і складається з житлової кімнати площею 11,6 кв.м., житлової кімнати площею 9,1 кв.м., кухні площею 10,3 кв.м.. вітальні площею 7,9 кв.м., веранди площею 5,1 кв.м., санвузлу площею 3,5 кв.м.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, вказав, що відповідачем здійснено переобладнання та прибудова належної позивачу частини будинку за свої грошові кошти і будівельні матеріали, внаслідок чого створено нове приміщення і відповідач повинен бути співвласником цього приміщення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.02.1999 р. посвідченого завідуючою четвертої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 є власником 1/20 частини домоволодіння під АДРЕСА_1, житлова площа якої становить 48,4 кв.м. У даному будинку, на належній ОСОБА_1 частині, окрім неї, також зареєстрований її син - відповідач ОСОБА_2, що підтверджується будинковою книгою.

Відповідач ОСОБА_2 з моменту реєстрації фактично та постійно проживає у будинку, а позивач тимчасово мешкає за іншою адресою, що було підтверджено в судовому засіданні представниками сторін.

Як було встановлено судом, на початку 2015 р. відповідач ОСОБА_2 звернувся до позивача ОСОБА_1 з вимогою передати йому правовстановлюючі документи на спірний будинок, для реєстрації його як співвласника на підставі того, що ним здійснено переобладнання та прибудова належної позивачу частини будинку за свої грошові кошти і будівельні матеріали, внаслідок чого створено нове приміщення.

Як з ясував суд, відповідач ОСОБА_2 лише здійснив капітальний ремонт, який включає невідокремлювані поліпшення житлового приміщення.

Згідно до ч. 4 ст. 778 ЦК України наймач стає співвласником нової речі, яка створена в результаті поліпшення, тільки при наявності згоди на здійснення цих поліпшень наймодавця.

Згідно ч. 2 ст. 815 ЦК України наймач не має права проводити перевлаштування та реконструкцію житла без згоди наймодавця.

Самовільне проведення відповідачем поліпшення житлового приміщення, не створює нову річ, а лише його поліпшує.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно до ст. 317 ЦК України зміст права власності становлять три складові - право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Володіння майном - це юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника встановлювати, змінювати та припиняти юридичне існування майна.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, всупереч викладеним вище нормам, позивач ОСОБА_1, в зв'язку з проведеною відповідачем перебудовою приміщення, обмежений у своєму праві розпоряджатися своїм майном, оскільки змінилась його фактична площа.

Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як з'ясовано судом, згідно будинкової книги позивач ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_1. У відповідності до технічного паспорту на АДРЕСА_1 загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 20,7 кв.м. знаходиться у будинку під літерою «А» і складається з житлової кімнати площею 11,6 кв.м., житлової кімнати площею 9,1 кв.м., кухні площею 10,3 кв.м., вітальні площею 7,9 кв.м., веранди площею 5,1 кв.м., санвузлу площею 3,5 кв.м.

Тому враховуючи обставину, що позивач ОСОБА_1 обмежена у своєму праві розпоряджатися своїм майном, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 20,7 кв.м.

Керуючись ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 328, 392, 778, 815 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 60, 61, 214-215, 256 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 20,7 кв.м., яка відповідно до технічного паспорту знаходиться у будинку під літерою «А» і складається з житлової кімнати площею 11,6 кв.м., житлової кімнати площею 9,1 кв.м., кухні площею 10,3 кв.м., вітальні площею 7,9 кв.м., веранди площею 5,1 кв.м., санвузлу площею 3,5 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.А. Васалатій