Справа №2/489/57/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання прав забудовника,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який надалі уточнила та просила визнати за нею права та обов'язки забудовника на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1, а також просила визнати за нею право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані для будівництва цього будинку, господарських та побутових будівель. Послалася на те, що вона є спадкоємцем чоловіка ОСОБА_2, який помер у 2001 р., а він, в свою чергу, у 1973 р. отримав в дарунок незакінчений будівництвом вказаний житловий будинок, який добудував за життя. Після смерті чоловіка вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки спадкодавець не зареєстрував право власності на це майно за життя.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1. помер ОСОБА_2 (а.с.36). Позивачка 06 березня 2014 р. подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після ОСОБА_2 зазначаючи про те, що вона є його дружиною, спадщину прийняла, а інші спадкоємці спадщину не прийняли (а.с.35).

Постановою нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори від 06 березня 2014 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 з єдиної підстави - у зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності спадкодавця на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).

Відповідно до свідоцтва про шлюб складеного російською мовою «ОСОБА_3» одружився з «ОСОБА_1» 26 листопада 1959 р. (а.с.41).

Позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 22 червня 1960 р. і дотепер. Із нею також був зареєстрований з 14 серпня 1967 р. і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. її чоловік ОСОБА_2, про що зазначено в довідці ЖЕК №19 ЖКП «Південь» від 18 лютого 2014 р. за №841 (а.с.44).

Отже різниця у написанні прізвища позивачки та померлого ОСОБА_2 не спростовують факт їх подружніх відносин. Крім того, нотаріус у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 березня 2014 р. також цей факт не спростовував.

Згідно довідки ММБТІ від 30 липня 2013 р. об'єкти самочинного будівництва по АДРЕСА_1 відсутні, прийнято до відома договір дарування від 10 серпня 1973 р. незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами і підсобними приміщеннями, процент готовності 57% (а.с.45-47).

Згідно цього договору, складеного українською мовою, незакінчений будівництвом житловий будинок, ОСОБА_3, який мешкав по АДРЕСА_1 отримав у дарунок від ОСОБА_4, якому той належав на підставі договору про надання у безстрокове довічне користування земельної ділянки площею 475 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Миколаївською нотаріальною конторою 27 серпня 1966 р. за реєстровим №3-4146 (а.с.46,46).

Відповідно до ст. 33 Положення про державний нотаріат Української РСР та Переліку документів, на підставі яких вчиняються нотаріальні виконавчі написи на стягнення грошей і майна, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР N 941 від 31 серпня 1964 р. договір про відчуження будинку, будівництво якого не закінчено, нотаріально посвідчується за згодою виконкому місцевої Ради депутатів трудящих на відчуження.

Згідно матеріалів інвентарної справи БТІ на вказаний житловий будинок така згода на відчуження даного житлового будинку, будівництво якого не закінчено, надана рішенням №212 виконкому Ленінської райради м. Миколаєва від 22 червня 1973 р. від попереднього власника на користь ОСОБА_5.

Не проведення державної реєстрації договору дарування від 10 серпня 1973 р. на думку суду, у зв'язку із відсутністю письмових джерел, пов'язано із тим, що в цьому договорі є помилка у написанні прізвища обдарованого - за текстом «ОСОБА_2». Але виходячи з того, що обдарований проживав за адресою що й спадкодавець ОСОБА_6, мається ідентичність імені та по-батькові, прізвища набувача у рішенні №212 виконкому Ленінської райради м. Миколаєва від 22 червня 1973 р. зазначено як «ОСОБА_2», тож суд приходить до висновку, що спадкодавець «ОСОБА_2» та обдарований «ОСОБА_2» за договором від 10 серпня 1973 р. є однією й той самою особою.

Виходячи зі змісту норм розділу VІІ ЦК УРСР, до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах.

Відповідно до Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом N 56 від 13 грудня 1993 р. Державного комітету України по житлово-комунальному господарству, що діяли на час відкриття спадщини ОСОБА_2 до переліку документів на підставі яких проводиться державна реєстрація об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіббуло віднесено рішення про відведення земельної ділянки або акт про право власності на земельну ділянку для будівництва об'єкта і акт прийняття цього об'єкта в експлуатацію, затверджений рішенням місцевого органу державної виконавчої влади, місцевого самоврядування.

Але ОСОБА_2 за життя не оформив акт прийняття в експлуатацію вказаного будинку з господарськими та побутовими спорудами та будівлями.

Якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини (п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування").

За такого позов слід задовольнити в частині щодо визнання за позивачкою прав та обов'язків забудовника будинку та господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2.

Вимога про визнання за позивачкою права власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані для будівництва цього будинку, господарських та побутових будівель суперечать змісту вимоги про визнання за нею прав забудовника будинку та господарських будівель і споруд, які є окремими об'єктами цивільних прав, у зв'язку із їх будівельною закінченістю, що підтверджено довідкою КП ММБТІ від 27 грудня 2013 р.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 права та обов'язки забудовника житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький