АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/615/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Ярошенко С.В.
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва

В складі : головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Шебуєвої В.А.

- Оніщука М.І.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві Вахрушевої Ради Миколаївни

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року в справі за Поданням старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві Вахрушевої Ради Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві Вахрушева Р.М. звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_3, мотивоване тим, що боржник має заборгованість перед стягувачем ПАТ КБ «Приватбанк», від виконання рішення суду ухиляється, а його виїзд за межі України може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, державний виконавець подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову про задоволення вимог подання.

Зазначає, що ним, зі свого боку, вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення, проте у зв'язку зі свідомим невиконанням боржником своїх обов'язків, рішення суду залишається невиконаним.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні подання державного виконавця про обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України суд першої інстанції підставно виходив з того, що його задоволення буде суперечити вимогам чинного законодавства, оскільки суду не надано доказів ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, неможливості виконання рішення суду, а також підтвердження наміру виїхати найближчим часом за межі України.

Ст. 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані невиконані зобов'язання, а також якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Судом встановлено, що Деснянським районним судом м. Києва 30 січня 2014 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 27509,73 грн. та судового збору в сумі 275,10 грн. (а.с.4).

Постановою державного виконавця від 19.03.2014 року відкрито виконавче провадження (ВП №42493193) та надано боржнику 7-денний строк для добровільного виконання судового рішення (а.с.6).

Постановою державного виконавця від 19.03.2014 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику в межах суми звернення стягнення та оголошено заборону на його відчуження (а.с.8).

Постановою державного виконавця від 15.05.2014 року оголошено розшук майна боржника (а.с.9).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів вручення постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику ОСОБА_3, що свідчить про відсутність відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження на момент внесення до суду даного подання.

Подання державного виконавця не містить жодного посилання на те, що виконавцем вчинялися конкретні дії по виконанню судового рішення, як опис майна боржника за місцем його проживання, враховуючи, що сума боргу становить 27 509,73 грн. і може бути погашена за рахунок предметів домашнього обіходу боржника.

За своїм змістом подання складається з викладу норм права, що регулюють стадію виконання судового рішення. До нього не додано жодного доказу, який би свідчив про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Законом же передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що державним виконавцем не вчинені всі можливі виконавчі дії та не в повній мірі вжито заходів щодо вручення постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику.

Не є підставою для скасування ухвали суду посилання державного виконавця на те, що його не повідомили належним чином про розгляд справи, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.377-1 ЦПК України передбачено, що суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Враховуючи те, що законодавством встановлений негайний розгляд зазначеного подання, тому суд першої інстанції, розглянув його на підставі наданий державним виконавцем доказів. Розгляд подання з-за відсутності державного виконавця не є підставою для касування ухвали.

Крім того, державний виконавець за таких обставин не був позбавлений можливості надати такі докази до суду апеляційної інстанції, проте своїм правом не скористався, в судове засідання не з»явився, Про час та місце розгляду справи був повідомлений апеляційним судом, що підтверджується розпискою про отримання повідомлення 15.12.2014 року.

Відповідно до п.1 ч.1.ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження на час внесення до суду зазначеного подання, а також те, що ні подання державного виконавця, ні додані до нього докази не свідчать про ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду про стягнення з нього заборгованості, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні даного подання і підстави для скасування ухвали відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть постановленої ухвали не впливають.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві Вахрушевої Ради Миколаївни відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набираєзаконної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :