Номер провадження 2/754/825/15
12.02.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Панченко О.М.
за участю секретаря - Буцко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з онуком, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з онуком, мотивуючи свої вимоги тим, що її донька ОСОБА_4 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Її донька померла ІНФОРМАЦІЯ_2, з цього моменту дитина проживає з відповідачем. З 26.07.2014 року відповідач повністю ізолював онука від неї, не дає можливості їй спілкуватися з ним, тому вона вимушена була звернутися до суду. Просить суд встановити порядок її спілкування з її малолітнім онуком, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до наступного графіку: кожного тижня з суботи о 10 годині до неділі о 20 годині включно. Зобов»язати відповідача не чинити їй перешкод у спілкуванні з онуком.
. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали в повному обсязі вимоги позову та просили суд про їх задоволення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого в судовому засіданні позивач не заперечувала.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей - в судовому засіданні надала суду висновок про участь бабусі у вихованні малолітньої дитини та просила суд врахувати його при ухваленні судом рішення.
Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1. підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що донька позивачки ОСОБА_4 перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі від якого народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).
Донька позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).
Як було встановлено в судовому засіданні і пояснила позивач по справі з 26.07.2014 року відповідач повністю ізолював онука від неї, не дає можливості їй спілкуватися з ним.
Частиною 2 статті 2 Сімейного кодексу України врегульовано сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, ділом, прабабою, прадідом та внуками.
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бети забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, у томі числі і спілкуватися зі своїм батьком, бабусею та дідусем.
Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім"ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно із ст. 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав до вихованні внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Частиною 2 статті 159 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 27 Конвенції передбачено, що дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Як встановлено при розгляді справи, сторони не домовились про порядок участі бабусі у вихованні та спілкуванні з онуком, внаслідок чого позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визначити порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.
Відповідно до Висновку Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 11.02.2015 року № 102/03/29-1279 вважає за доцільне встановити наступний графік спілкування позивача з онуком ОСОБА_5, а саме:
- щосуботи з 12.00 до 14.00 год. у присутності діда та баби по лінії батька;
- щонеділі з 12.00 до 14.00 год. у присутності батька дитини.
Виходячи з наявних матеріалів справи та досліджених судом письмових доказів, а також того, що позивач, як бабуся, має позитивні характеризуючи дані, має можливість та бажання приймати активну участь у вихованні дитини, враховуючи особисту прихильність онука до позивача, психологічну прив"язаність й бажання бути бабусею у житті дитини, а також те, що таке спілкування не перешкоджатиме розвитку дитини, наявність між сторонами суперечок щодо участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини, суд вважає, що повинен бути визначений порядок участі позивача у вихованні її онука ОСОБА_5.
З урахуванням вищевикладеного, встановлених судом обставин справи, суд вважає, що для позивача необхідно встановити наступний порядок участі у вихованні онука ОСОБА_5, а саме:
- щосуботи з 12.00 до 14.00 год. у присутності діда та баби по лінії батька;
- щонеділі з 12.00 до 14.00 год. у присутності батька дитини.
Суд вважає, що встановлення саме такого порядку зустрічей з дитиною для позивача буде повністю відповідати інтересам дитини.
Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов"язання відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні з онуком також підлягають задоволенню, оскільки були доведені нею під час розгляду справи.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з підстав, зазначених вище.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 224-233 ЦПК України, Конституцією України, ст. 141, 150, 151, 157 Сімейного Кодексу України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з онуком - задовольнити частково.
Встановити ОСОБА_1 наступний порядок участі у вихованні онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1:
- щосуботи з 12.00 до 14.00 год. у присутності діда та баби по лінії батька;
- щонеділі з 12.00 до 14.00 год. у присутності батька дитини.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.