АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-1815 Головуючий у1-й інстанції - Кушнір С.І.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Побірченко Т.І.

Поливач Л.Д.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року у справі за поданням старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Бердара МиколиМиколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов'язань,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року відмовлено у задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов'язань.

Не погодившись з таким вирішенням питання, старший державний виконавець ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Бердар М.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов'язань задовольнити у повному обсязі (а.с. 29-30).

В суд апеляційної інстанції державний виконавець не з'явився, про місце та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить завірене штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотне повідомлення про вручення судової повістки 22 грудня 2014 року уповноваженій особі. Суд ухвалив розглядати справу у його відсутність, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов'язань суд першої інстанції виходив з того, що старшим державним виконавцем не надано суду достатніх доказів, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі старший державний виконавець Бердар М.М. посилається на те, що судом першої інстанції проігноровано обґрунтовані доводи державного виконавця, які підтверджують факт ухилення боржника від виконання рішення.

Ці доводи не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали враховуючи наступне.

Розділом VI ЦПК України, зокрема, ч.1 ст. 3771 ЦПК України регулюється порядок тимчасового обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) та вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим із начальником відділу державної виконавчої служби.

За правилом п.5 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішення зобов'язань - до виконання цих зобов'язань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

За правилом ч.6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

В даному конкретному випадку зі змісту подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов'язань та доданих до подання матеріалів (а.с.1-21) убачається, що державними виконавцями було вчинено ряд заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, а саме: здійснено виклик боржника; зроблено запит до ДАІ; винесено постанову про примусовий привід боржника.

Водночас, у наданих суду матеріалах виконавчого провадження відсутні докази про направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження, відсутні дані про виконання чи невиконання постанови про примусовий привід боржника.

Окрім того, як в поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України так і апеляційній скарзі зазначається про здійснення виходів державного виконавця за місцем реєстрації та проживання боржника задля перевірки майнового стану останнього, однак, як убачається з наданих суду матеріалів виконавчого провадження, в межах виконавчого провадження №41989808 таких виходів не здійснювалось.

За встановлених обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що на час звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 допустив умисне ухилення від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов'язань сплатити борг в сумі 109 394 грн. 50 коп.

Враховуючи викладене, підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст.303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т. І. Побірченко

Л.Д. Поливач