Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Харківської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області

від 03 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом в якому зазначала, що з 2002 pоку по 2004 pік за рахунок власних коштів нею було збудовано гараж НОМЕР_1 літера «А-1» з оглядовою ямою на три автомобілі загальною площею 90,4 кв. м при площі забудови 103,6 кв. м

по АДРЕСА_1, який за висновками науково-виробничої фірми Товариства з обмеженою відповідальністю «Левел» (далі - ТОВ «Левел») визнано таким, що відповідає вимогам будівельно-технічних, екологічних, санітарно-гігієнічних, протипожежних та інших діючих норм і правил.

Оскільки будівництво було проведено без розробки та погодження технічної документації, дозволу на початок робіт, здачі об'єкта в експлуатацію, ОСОБА_4 просила суд визнати за нею право власності на новостворене нерухоме майно з моменту завершення будівництва.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова

від 13 листопада 2009 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на гараж площею 90,4 кв. м з двома оглядовими ямами та підсобними приміщеннями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 03 грудня

2013 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова

від 13 листопада 2009 року та ухвалу Червонозаводського районного суду

м. Харкова від 23 грудня 2009 року скасовано, у задоволенні позову

ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення та ухвалу суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Приписами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що критеріями самочинного будівництва є: будівництво на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети, будівництво, здійснене без дозволу або проекту, будівництво, здійснене з порушенням норм і правил.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд, дослідивши докази у справі, обґрунтованого виходив із недоведеності перебування земельної ділянки на якій було проведено самочинне будівництво гаража у власності чи користуванні позивача, натомість матеріали справи містять докази того, що спірна земельна ділянка була відведена Гаражному кооперативу «Москвич» та перебуває у його постійному користуванні.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. 10 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на чужій земельній ділянці може бути пред'явлено до органу державної влади або органу місцевого самоврядування та власника (користувача) земельної ділянки у випадку забудови на земельній ділянці, яка належить до державної чи комунальної власності або фізичній чи юридичній особі.

Із матеріалів справи та змісту ухвалених судами рішень не вбачається, що апеляційним судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а рішення апеляційного суду у справі - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
А.В. Маляренко
В.А. Нагорняк