Провадження № 22-ц/779/358/2015
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Девляшевського В.А., Меленко О.Є. секретаря Яковин М.Я.,

з участю: заявника ОСОБА_2

представників ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду від 07 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсними довіреності, договорів купівлі-продажу, витребування майна з володіння та визнання права власності на земельну ділянку та домоволодіння за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 24 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

В серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду від 07 червня 2013 року за нововиявленими обставинами. Зазначав, що підставою для прийняття судами рішень були твердження ОСОБА_5 про викрадення у неї правовстановлюючих документів на домоволодіння та земельну ділянку в АДРЕСА_1. Ці відомості є неправдивими, так як у січні 2009 року ОСОБА_5 мала намір відчужити вказане майно, оскільки видала довіреність ОСОБА_9, маючи при цьому всі необхідні документи, про що йому стало відомо в серпні 2014 року і що є нововиявленою обставиною.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 24 грудня 2014 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду від 07 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсними довіреності,

договорів купівлі-продажу, витребування майна з володіння та визнання права власності на земельну ділянку та домоволодіння відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що істотною обставиною є те, що ОСОБА_5, маючи намір відчужити домоволодіння та земельну ділянку в АДРЕСА_1, видала 21.01.2009 року довіреність, якою уповноважила ОСОБА_9 відчужити від її імені це майно. Наявність такої довіреності в матеріалах справи вказує на те, що у ОСОБА_5 були документи, що посвідчують особу та правовстановлюючі документи, а не були викрадені, як вона стверджувала в судовому засіданні. Вказана обставина йому відома не була, хоча існувала на момент вирішення справи, тому суд не зміг захистити його порушене право. Зазначені нововиявлені обставини свідчать про те, що домоволодіння та земельна ділянка вибули з володіння ОСОБА_5 не шляхом обману, а за її власною волею шляхом змови з ОСОБА_7 Тому просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою передати справу на новий судовий розгляд.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 і його представник апеляційну скаргу підтримали, представник ОСОБА_8 доводи апеляційної скарги заперечила. Інші особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про час і місце її розгляду, не з'явились, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Івано-Франківського міського суду від 07 червня 2013 року визнано недійсною довіреність від 12.11.2008 року, видану від імені ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_7, посвідчену нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_10, реєстровий № 264; визнано недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5 (від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_7.) і ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_11 17.04.2009 року, реєстровий № 788; визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5 (від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_7.) і ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського

міського нотаріального округу ОСОБА_11 17.04.2009 року, реєстровий № 790; визнано недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 03.06.2009 року, реєстровий № 1467; визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 03.06.2009 року, реєстровий № 1471; витребувано з володіння ОСОБА_2 домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельну ділянку, розташовану за цією ж адресою.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2013 року рішення суду першої інстанції у частині визнання недійсним договорів купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки по вул. Семеренка, 54 у м. Івано-Франківську, укладені 03 червня 2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові в цій частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2014 року рішення апеляційного суду залишене без змін.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, на думку заявника, є те, що під час розгляду цивільної справи йому не було відомо, що ОСОБА_5 надано неправдиві твердження про викрадення у неї паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, правовстановлюючих документів на домоволодіння та земельну ділянку, що знаходяться в м. Івано-Франківську на вул. Семеренка, 54, оскільки в січні 2009 року ОСОБА_5 мала намір відчужити це майно, про що видала довіреність ОСОБА_9, маючи при цьому всі необхідні документи.

Суд першої інстанції, залишаючи заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення, правильно керувався положеннями ст. 361 ЦПК України щодо підстав перегляду та роз'ясненнями, даними в пунктах 1, 5, 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" щодо процесуальних недоліків розгляду справи (неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів), які можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку, принципу правової визначеності та права заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд судового рішення у зв'язку нововиявленими обставинами, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що наявність відомостей про видачу в січні 2009 року ОСОБА_5 довіреності на право розпорядження її майном гр-ці ОСОБА_9, обставин про підробку в листопаді 2008 року підпису ОСОБА_5 під час вчинення приватним нотаріусом ОСОБА_8 довіреності від її імені на ОСОБА_7, а відтак і про відсутність її волі на вчинення останнім правочинів, що є предметом спору, не спростовують.

Суд належним чином перевірив доводи заявника з урахуванням зібраних доказів та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2, оскільки зазначені ним обставини не є нововиявленими, так як не мають істотного значення та не спростовують фактів, покладених в основу вказаного рішення.

Судом першої інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в суду першої інстанції не було правових підстав для скасування свого попереднього рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для її скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

Меленко О.Є.