У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Лесько А.О., Черненко В.А.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Пустовітської сільської ради Миронівського району Київської області, Реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції Київської області, третя особа - відділ Держземагентства України у Миронівському районі Київської області про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування їх державної реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі ОСОБА_7 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 05 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 році ОСОБА_8 звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просила визнати незаконними та скасувати рішення Пустовітської сільської ради Миронівського району Київської області про передачу їй у власність земельних ділянок, визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, які були видані на підставі вказаного рішення, скасувати державну реєстрацію державних актів та запис про земельні ділянки в поземельній книзі Державного земельного кадастру, визнати незаконними та скасувати рішення Пустовітської сільської ради Миронівського району Київської області про передачу ОСОБА_5 у власність земельних ділянок, визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, які видані відповідачу на підставі вказаного вище рішення, скасувати державну реєстрацію державних актів та запис про земельні ділянки в поземельній книзі Державного земельного кадастру.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона, як власник жилого будинку АДРЕСА_1, одержала державні акти від 17 травня 2006 року на право власності на земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,2004 га, які були видані на підставі рішення Пустовітської сільської ради Миронівського району Київської області від 22 травня 2005 року. Після їх отримання нею були виявлені помилки, допущені під час їх виготовлення, зокрема, при обмірі земельних ділянок та складанні кадастрового плану визначено невірну конфігурацію та місце розташування (координати) земельних ділянок, у зв'язку з чим межі земельних ділянок на кадастрових планах в державних актах не відповідають межам земельних ділянок в натурі (на місцевості). Внаслідок неправильно внесених даних вона не може розпоряджатися своєю власністю.

Крім того, вона дізналась, що власник сусіднього жилого будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_5 отримав державні акти на право власності на земельні ділянки, згідно з якими він приватизував частину належної їй земельної ділянки, у тому числі і земельну ділянку, на якій розташована частина її будинку.

Ухвалою Миронівського районного суду від 17 червня 2014 року до участі у справі залучено ОСОБА_9 як правонаступника померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8, а ухвалою Миронівського районного суду від 02 липня 2014 року до участі у справі як співвідповідача залучено ОСОБА_6

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 05 серпня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2014 року, позов ОСОБА_4 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі, поданій представником ОСОБА_7, ОСОБА_4 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із його недоведеності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди попередніх інстанцій з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову в позові.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі ОСОБА_7 відхилити, рішення Миронівського районного суду Київської області від 05 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді А.О. Лесько

В.А. Черненко