АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2378/15 Справа № 2-2466/11 Головуючий у 1 й інстанції - Антонюк О.А. Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

17 лютого 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

Суддів: Кочкової Н.О, Ткаченко І.Ю.

При секретарі: Левцунову І.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2014 року

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус" про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" про часткове скасування заходів забезпечення позову (а.с.159).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити зазначену заяву, оскільки судом порушено вимоги діючого цивільного процесуального законодавства (а.с.162-164).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" про часткове скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції встановив, що нерухоме майно, щодо якого банк просив скасувати заходи забезпечення, не зазначені в ухвалі суду про забезпечення позову, доказів щодо застосування заходів забезпечення позову щодо цього майна на підставі ухвали суду про забезпечення позову банком не надано.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Ухвалою суду від 23 червня 2009 року задоволено заяву про забезпечення позову та накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_4 у межах заявлених позовних вимог у розмірі 283.891,59 доларів США, а саме: на нерухоме майно, що знаходиться АДРЕСА_1 та на інше рухоме майно АДРЕСА_1 (а.с.30).

Постановою Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 21.08.2010 року за вказаною ухвалою суду відкрите виконавче провадження про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_4 (а.с.148-149).

В заяві від 25.12.2014 року про часткове скасування заходів забезпечення позову банк просить скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2009 року та постановою ВДВС від 21.08.2010 року, відносно нерухомого майна, належного ОСОБА_4, яке знаходиться в смт. Кіровське, "Метро" СО, 72 в Дніпропетровському районі Дніпропет-ровської області загальною площею 138,10 кв. м. (а.с.146-147).

Як вбачається з матеріалів справи, зазначене нерухоме майно є предметом договору іпотеки № 2008-065 від 02.04.2008 року та на його відчуження накладено заборону (а.с.179-181).

Доводи апеляційної скарги про зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження від 21 серпня 2010 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_4 на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2009 року не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в ухвалі суду від йдеться мова про накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30), в той час як постановою ВДВС від 21.08.2010 року з посилання на цю ухвалу суду накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_4, що проживає АДРЕСА_1 (а.с.148-149), що є суттєвою різницею щодо визначення обсягу майна, на яке накладено арешт, в ухвалі суду та в постанові ВДВС.

Згідно наданої банком ксерокопії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 02.12.2014 року відомостей про застосування заходів забезпечення позову на спірне нерухоме майно в реєстрі не зареєстровано (а.с.175-178).

Доводи апеляційної скарги про зазначення в Інформаційнійї довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 02.12.2014 року відомостей про реєстрацію арешту на все майно і в тому числі на спірне майно є безпідставними, оскільки за кожним обтяженням Бабушкінського ВДВС на все майно боржника ОСОБА_4 зазначені відомості про арешт іншого ніж спірне нерухомого майна, а відомості про обтяження всього нерухомого майна зареєстровані іншим обтяжувачем - Сосніським ВДВС Черкаського міського управління юстиції.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви банку про часткове скасування заходів забезпечення позову щодо спірного нерухомого майна, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про накладення арешту на це майно постановою ВДВС від 21.08.2010 року на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2009 року.

З огляду на це підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,312,314,315 Цивільного процесу ального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: