Провадження по справі № 2-з/752/458/15
У Х В А Л А

30.12.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Мирошниченко О.В.

при секретарі Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» - Соботника Ростислава Володимировича про забезпечення позову по цивільній Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

30 грудня 2015 року представник позивача ПАТ «Український Бізнес Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Соботник Р.В. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нежилі приміщення з № 1 по № 11 (групи приміщень № 22 (в літ А.), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 126,20 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00.

Обґрунтовуючи підставність своїх вимог, представник позивача у заяві зазначає про те, що відповідно до договору іпотеки від 15.02.2008 року, власником предмета іпотеки, на момент передання цього предмету в іпотеку ПАТ «Укрбізнесбанк», була ОСОБА_5, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 50435093 від 22.12.2015 року, власником предмету іпотеки стала ОСОБА_4, в той же час ПАТ «Укрбізнесбанк» жодних дій та/або дозволів на вчинення дій по відношенню до предмета іпотеки, які могли б слугувати причиною його відчуження ОСОБА_5, не вчинялось та/або не надавалось відповідно.

За таких обставин представник позивача просить суд з метою забезпечення позовних вимог накласти арешт на майно.

Відповідно до вимог частин 1, 3 статті 151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у преамбулі та пункті 1 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляд заяв про забезпечення позову» роз'яснив, що забезпечення позову - це сукупність дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За загальними правилами частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Особа, яка просить про вжиття таких заходів, зобов'язана надати докази на підтвердження необхідності вжиття певного виду забезпечення позову.

З представлених документів убачається, що 15 лютого 2008 року між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 7/Ф. В якості забезпечення виконання ОСОБА_5 своїх зобов'язань по кредитному договору 37/Ф від 15.02.2008 року, 15.02.2008 між ПАТ 2Укрбізнесбанк» та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки, предметом якого є належне останній нерухоме майно: нежилі приміщення з № 1 по № 12 (групи приміщень № 22 (в літ. А), що знаходяться з адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 126,20 кв.м.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, як вказано в пункті 4 постанови Пленуму, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову згідно нормам чинного цивільного процесуального законодавства - це вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, тощо.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення.

Частиною 1 статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що вимоги заявника щодо накладення арешту майна, яке є предметом договору іпотеки, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 151, 152, 153, 209 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» - Соботника Ростислава Володимировича про забезпечення позову по цивільній Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається Апеляційному суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя