Справа № 297/2839/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., при секретарі Боротей А.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зазначивши, що 07.07.2011 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №ВLаЖГА00050141, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 26 500 гривень із сплатою 15% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 07.07.2014 року. Оскільки відповідачка ОСОБА_2 в порушення умов кредитного договору щомісячне погашення кредиту та сплату відсотків не здійснювала, тому позивач просив суд стягнути з відповідачки заборгованість по кредиту на загальну суму 78 728,02 грн., що складається із заборгованості за кредитом - 17 364,48 грн., процентів за користування кредитом - 3 460,09 грн., комісії за РО - 9 738,75 грн., неустойки - 48 164,70 грн., та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі (а.с. 58-59).

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання також не з'явилися, про місце та час розгляду справи були належним чином повідомлені. 14.01.2015 року представником відповідачки була подана до суду заява, згідно якої просив розгляд справи провести без його участі, подане попередньо письмове заперечення на позовну заяву підтримав, а також додав до заяви копію квитанції про часткове погашення кредитної заборгованості відповідачкою ОСОБА_2 в розмірі 3 500 грн. (а.с. 57, 63-64).

Згідно письмового заперечення відповідачки ОСОБА_2 вона не згідна із позовними вимогами ПАТ "ВіЕйБі Банк", оскільки позивач не зазначив формули розрахунку пені за кредитною заборгованістю, а також сума пені значно перевищу розміру збитків, тому просила суд взяти дані обставини до уваги та зменшити її. Крім того, відповідачка вважає недоведеними вимоги позивача про стягнення з неї комісії за управління кредитом і відсотків, тому в цій частині позову також просила відмовити.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Так, 07.07.2011 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №ВLаЖГА00050141, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 26 500 гривень із сплатою 15% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 07.07.2014 року (а.с. 6-13).

Згідно до розрахунку заборгованість ОСОБА_2 по кредиту станом на 11.11.2014 року становить 78 728,02 грн., що складається із заборгованості за кредитом - 17 364,48 грн., процентів за користування кредитом - 3 460,09 грн., комісії за управління кредитом - 9 738,75 грн., плати за пропуск платежів (неустойка) - 48 164,70 грн. (а.с. 5).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на встановлених умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, згідно п. 3 спеціальної частини кредитного договору №ВLаЖГА00050141 від 07.07.2011 року процентна ставка кредиту складала 15 % річних, згідно п. 4 договору комісія за управління кредитом склала 1,75 % від суми кредиту, (тобто 463,75 грн. щомісяця, згідно графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами, що є додатком №1 до договору кредиту), та пеня в розмірі 0,50 %, яка розраховується за методом "факт/360", згідно п. 9 спеціальної частини договору та п.п. 4.3 загальної частини договору (а.с. 6-13).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_2 вбачається, що остання починаючи з 07.12.2012 року не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, зокрема не погашала тіло кредиту, не сплачувала відсотки та комісію за управління кредитом. Протягом двох років відповідачкою було внесено два платежі 14.04.2014 року та 25.07.2014 року, а також надано суду квитанцію про часткове погашення заборгованості від 03.11.2014 року в розмірі 3 500 грн. на користь позивача (а.с. 64).

Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 отримала згідно договору кредит в розмірі 26 500 грн., однак вчасно його не повернула в повному обсязі та не сплатила по ньому проценти, і комісію за управління кредитом, тобто не виконала взяті на себе зобов'язання перед банком, тому позов ПАТ "ВіЕйБі Банк" в частині стягнення з неї заборгованості за кредитом в розмірі 17 364,48 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 3 460,09 грн., та комісії за управління кредитом в сумі 9 738,75 грн. є підставним і підлягає до часткового задоволення з урахуванням сплачених відповідачкою 03.11.2014 року 3 500 грн., тобто на суму 27 063,32 грн. (30 563,32 - 3 500 = 27 063,32 грн.).

Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідачки ОСОБА_2 неустойки в розмірі 48 164,70 грн., суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Відповідачка ОСОБА_2 в своєму запереченні просила зменшити розмір неустойки, яка значно перевищує розмір збитків.

У зв'язку з цим, враховуючи, що розмір пені, яку просить стягнути позивач із відповідачки становить 48 164,70 грн., тобто є непропорційно великим порівняно з розміром наданої фінансової послуги, а також те, що невиконання відповідачкою зобов'язань по кредитному договору протягом двох років носило постійний характер та вона тільки тричі погашала заборгованість по кредиту за цей період в незначних сумах, суд приходить до висновку, що розмір пені, який просить стягнути позивач із ОСОБА_2 слід зменшити наполовину, а саме на 24 082,35 грн..

Отже, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки становить 51 145,67 грн. (27 063,32 + 24 082,35).

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в користь позивача пропорційно до задоволених вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 551, 625, 1049, 1054 ЦК України, п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин",

рішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість по договору кредиту №ВLаЖГА00050141 від 07.07.2011 року в розмірі 51 145 (п'ятдесят одна тисяча сто сорок п'ять) гривень 67 копійок та судові витрати в розмірі 511 (п'ятсот одинадцять) гривень 46 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Гал Л. Л.