Провадження № 2/554/638/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

при секретарі - Юркіній Ю.Є,

за участю адвокат позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору на інформаційні послуги та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 р. ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4, в якому прохав розірвати договір на інформаційні послуги, заключений 18 серпня 2014 року між мною та ОСОБА_4. Стягнути з ОСОБА_4 на мою користь 5 000 гривень згідно договору на інформаційні послуги, та судові витрати, які складаються з витрат на оплатою правової допомоги адвоката в сумі 2436 гривень та судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

На підтвердження своїх вимог вказував, 10 червня 2010 року він отримав свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця НОМЕР_1 на своє ім?я та свідоцтво платника податків НОМЕР_2 на відкриття агентства нерухомості.

18 серпня 2014 року позивач заключив договір на інформаційні послуги з відповідачем ОСОБА_4 Згідно п.1 даного договору забов?язався передати відповідачу під розпис інформацію про адреси житлових/не житлових приміщень та розмір орендної плати за їх найм. У разі отримання у найм приміщення, запропоноване позивачем, ОСОБА_4 забов?язався сплатити йому 50% від суми найбільшої щомісячної орендної плати того приміщення ( вказане в Додатку № 1), яке бажає орендувати на протязі 10 банківських днів.

Того ж дня позивач надав відповідачу інформацію про нежитлове приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_1, орендна плата за яке складає 10.000 гривень щомісячно. Відповідач, отримавши цю інформацію і погодившись на умови сплати агентству 50% від суми орендної плати, що складає 5 000 гривень, поставив свій підпис в додатку № 1 до Договору. Пізніше відповідач зателефонував і повідомив, що дане приміщення йому не підходить і він знайшов для користування інше приміщення. Однак, як стало відомо, що ОСОБА_4 орендував приміщення, яке йому пропонував ( АДРЕСА_1) не виконавши умов п.1 Договору, тобто не сплативши, обумовлені Договором гроші. На неодноразові прохання виплатити вартість наданих послуг за Договором в сумі 5.000 гривень, відповідач не реагує, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Від позивача ОСОБА_3 надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував в повному обсязі і прохав їх задовольнити.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 позов підтримувала та прохала задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнавав, заперечував проти задоволення.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, 10 червня 2010 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця НОМЕР_1 на своє ім?я та свідоцтво платника податків НОМЕР_2 на відкриття агентства нерухомості. (а.с. 7).

18 серпня 2014 року ОСОБА_3 заключив договір на інформаційні послуги з ОСОБА_4 (а.с. 4).

Згідно п.1 даного договору ОСОБА_3 (виконавець) зобов?язався передати ОСОБА_4 (замовник) під розпис інформацію про адреси житлових/нежитлових приміщень та розмір орендної плати за їх найм. У разі отримання у найм приміщення, запропоноване мною, ОСОБА_4 забов?язався сплатити мені 50% від суми найбільшої щомісячної орендної плати того приміщення (вказане в Додатку № 1), яке бажає орендувати на протязі 10 банківських днів. (а.с.4).

Відповідно до додатку №1 до договору на інформаційні послуги від 18.08.2014 року, зазначено три адреси: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, та дата показу зазначена - 18.08.2014 р. та підписано замовником ОСОБА_6 (а.с. 4 зворотній бік).

Відповідно до положень ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. (ч.2 ст. 509 ЦК України)

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ст.611 Цивільного кодексу України передбачає, що в разі порушення зобов'язання настають певні правові наслідки, зокрема розірвання договору.

Відповідно до ч.2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. 1ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) забов?язується за завданням іншої сторони ( замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності , а замовник забов?язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник забов?язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Однак, відповідач ухиляється від виконання договору, а саме не сплатив вартість за послугу, яка складає 5.000 гривень. Цими діями відповідач порушив п. 7 заключеного договору 18 серпня 2014 року.

За таких обставин, укладений 18.08.2014 року між ОСОБА_3 (Виконавець) та ОСОБА_4 (Замовник) договір на інформаційні послуги має бути розірваний.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до квитанцією №4 від 26.01.2015 року ОСОБА_3 сплатив адвокату ОСОБА_1 за ведення цивільної справи про розірвання договору та стягнення коштів гонорар в розмірі 2 000(дві тисячі) грн.

Відповідно до довідки гонорару адвоката ОСОБА_1 розмір гонорару становить 2436 грн.

В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від судового збору звільняються cпоживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Керуючись ст. 11, ст.530, 611,ч.2 ст.651, ст. 901, ст. 903 ЦК України, ст.ст. 5,10, 60, 88, 212, 213 ЦПК України суд ,

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору на інформаційні послуги та стягнення коштів - задовольнити повністю.

Розірвати договір на інформаційні послуги, заключний 18 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 5000 грн. згідно договору на інформаційні послуги.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на оплату правової допомоги адвоката у розмірі 2 436 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до aпеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяМ. О. Материнко