БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/3537/15-ц
провадження № 2/361/1854/15
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Селезньової Т.В.,

при секретарі - Коваль А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари Київської області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, зміну черговості у одержанні права на спадкування, -

встановив:

Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2., на 1/2 частку у спільному майні, належну спадкодавцю, а саме на 1/2 частину житлового будинку за адресою-АДРЕСА_1, 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування даного будинку площею 0,1500га за адресою - АДРЕСА_1, 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1715га в смт. В.Димерка Броварського району, 1/2 частину автомобіля марки ВАЗ 210430-20, 2008 року випуску, держномерний знак НОМЕР_1, 1/2 частину причепу легкового ПГМФ 2006року випуску, держномерний знак НОМЕР_2; змінити черговість одержання нею права на спадкування після смерті ОСОБА_5 відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України з четвертої черги за законом на першу.

Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що з березня 2005 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. вона проживала з спадкодавцем однією сім'єю як жінка і чоловік без реєстрації шлюбу (даний факт встановлений судовим рішенням); вважає, що все вказане майно є спільним сумісним, тому спадщина відкрилась на належну чоловікові половину - 1/2 частину вказаного майна, що ввійшло до спадкової маси; вважає, що є всі підстави для зміни черговості одержання права на спадкування, оскільки вона постійно і тривалий час , з 2005 року, спільно проживала з спадкодавцем однією сім'єю, вела з ним спільне господарство, разом з ним працювали і мали спільний бюджет, разом відремонтували та добудували будинок, мали намір зареєструвати шлюб, але через швидкоплинну смерть не встигли, тому вважає, що має всі підстави для зміни черговості і має право на спадкування майна, належного її чоловікові. З приводу інших спадкоємців першої черги пояснила, що сини померлого хоча і є спадкоємцями першої черги, але при житті не спілкувались з батьком, не підтримували з ним ніяких стосунків і не допомагали йому, тому не мають права спадкувати після батька, крім того, не визнала, що відповідач ОСОБА_3 взагалі є сином ОСОБА_5, бо змінив своє ім.,я та прізвище; вважає, що відсутні підстави для поділу спадкового майна між всіма вказаними спадкоємцями.

Відповідач Великодимерська селищна рада подав заяву про розгляд справи у його відсутність, своїх прав на спірне майно не заявив.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, які були залучені до участі у справі відповідачами за згодою позивача, як спадкоємці першої черги за законом (сини), що своєчасно подали заяви про прийняття спадщини після смерті батька, позов не визнали, подали письмові заперечення, в яких не визнали спадкових прав позивачки, посилаючись на відсутність підстав, передбачених у ст.. 1259 ЦК для зміни черговості у спадкуванні, оскільки їх батько до останнього дня життя був працездатним, не хорів і не потребував сторонньої допомоги чи догляду, позивачка його не опікувала, не утримувала його, навпаки батько був приватним підприємцем і мав дохід; при цьому не заперечували, що вказана жінка дійсно проживала певний час з їхнім батьком одною сім'єю, але також не була його утриманкою; вони проживали окремо від батька, але відсутні законні підстави для усунення їх від права спадкування майна, що належало їхньому батькові.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов таких висновків:

З свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. в смт. Велика Димерка Броварського району, актовий запис № 122.

З даних паспорту позивачки видно, що вона зареєстрована на постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_2 з жовтня 2009 року.

Згідно домової книги ОСОБА_5 зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 з 26.03.2004р., ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною адресою з 31.10.2009р.

Згідно рішенню Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2014р. встановлено факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2., проживали однією сім,єю без реєстрації шлюбу з 27 березня 2005року до 8 жовтня 2014року.

З спадкової справи №27/2015, наданої з Броварської районної державної нотаріальної контори (індекс 02-114) щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_5, початої ІНФОРМАЦІЯ_4., вбачається, що заяви про прийняття спадщини подали:

- ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_4.;

- ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_5

- ОСОБА_8 (ОСОБА_8) - ІНФОРМАЦІЯ_6

Також заяву про прийняття спадщини подавала племінниця померлого, яка на даний час до спадкування не допущена (як спадкоємиця наступної черги при наявності першої), своїх прав не заявила, на спадкове майно не претендує.

З свідоцтв про народження, з свідоцтва про зміну прізвища та імені вбачається, що ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - рідні сини ОСОБА_5

Згідно договору купівлі-продажу від 17.10.2003р. ОСОБА_5 купив домоволодіння АДРЕСА_4 Броварського району Київської області, з відповідними будівлями та спорудами. Згідно витягу з державного реєстру на підставі даного договору купівлі-продажу за ОСОБА_5 5.01.2004р. зареєстровано право приатної власності на 1/1 даного домоволодіння. З відповіді Великодимерської селищної ради щодо записів з погосподарських книг дане домоволодіння по АДРЕСА_5 смт. В.Димерка значило за ОСОБА_5

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 2.03.2010р., та з відповіді Дерземагенства ОСОБА_5 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1715га в смт. В.Димерка Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, державний акт виданий на підставі рішення Великодимерської селищної ради від 25.05.2007р. №134.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 2.03.2010р., та з відповіді Дерземагенства ОСОБА_5 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1500га за адресою АДРЕСА_5 в смт. В.Димерка Броварського району Київської області, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, державний акт видано на підставі рішення Великодимерської селищної ради від 25.05.2007р. №134.

Згідно відповіді Центру надання послуг з використання АТЗ, та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_5 належить автомобіль марки ВАЗ 210430-20, 2008 року випуску, держномерний знак НОМЕР_1, дата реєстрації 3.07.2009р.

Згідно відповіді Центру надання послуг з використання АТЗ та з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_5 належить причіп легковий ПГМФ 8302, 2006 року випуску, держномерний знак НОМЕР_2, дата реєстрації 6.07.2006р.

Позивач на підтвердження позовних вимог заявив свідків.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 (сусіди) підтвердили, що позивачка з 2005 року проживала разом з ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_6, разом перебудовували і капітально відремонтували будинок,жили дружно як чоловік і жінка, а сини ОСОБА_4 жодного разу не приїжджали до батька, не підтримували з ним ніяких стосунків, він про синів навіть не згадував; разом з тим, свідки пояснили, що ОСОБА_5 був працездатний, постійно працював, його смерть була раптовою, коли він прийшов з роботи, йому стало погано, викликали швидку, але він помер; він жодного дня не був лежачим хворим, за станом здоров,я не потребував сторонньої допомоги чи догляду, хоча мав певні вади зі здоров,ям, жалівся на серце, за рік до смерті , коли позивачка стаціонарно лікувалась від запалення легень, він одночасно з цим проходив обстеження у кардіолога; він не був на утриманні у позивачки, був зареєстрований приватним підприємцем, мав торгову точку на ринку, де вони працювали разом з позивачкою , вели спільний бізнес і мали спільні доходи.

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14 пояснили, що в 2010році виконували ремонтні і будівельні роботи по АДРЕСА_5 в смт. В.Димерка, ОСОБА_1 на той момент проживала у будинку і була господаркою, розраховувалась за роботу вона; ОСОБА_4 був здоровий, працездатний, вдень працював, вечері приїжджав додому, свідки даних осіб сприймали як сімейну пару.

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 дали аналогічні показання, крім того пояснили, що смерть ОСОБА_4 була раптовою, після робочого дня; ОСОБА_4 не був тяжко хворим або лежачим чи таким, що знаходився в іншому безпорадному стані, не потребував догляду, постійно працював, позивачка працювала разом з ним, вони мали спільну справу, мали торгову точку.

При розгляд даної справи суд застосовує такі норми права:

Згідно ст.1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК.

Згідно ст.. 1261 ЦК - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1262 ЦК - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст.1263 ЦК - у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Згідно ст. 1264 ЦК - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст..1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.2 ст.1258 ЦК - кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1259 ЦК України - черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини.

Згідно ч.2 ст.1259 ЦК - фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно ст.1267 ЦК - частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Згідно ст.1268 ЦК - спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1269 ЦК - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦК - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

При наданих доказах в судовому засіданні встановлено наступне:

ОСОБА_5 заповіту при житті не склав; тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом.

ОСОБА_5 мав трьох синів, які проживали окремо від нього і які реалізували своє право на спадкування у належний спосіб, подавши у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідні заяви про прийняття спадщини, тобто у відповідності до вимог ст.1269 та ст..1270 ЦК України. Згідно ст.. 1261 ЦК дані особи - сини спадкодавця, які є відповідачами у даній праві - є спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину.

Позивачка не перебувала у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем станом на день його смерті, тому вона не є спадкоємицею першої черги згідно ст..1261 ЦК як дружина. Але позивачка проживала з спадкодавцем понад 5 років однією сім'єю, як чоловік і жінка, що встановлено рішенням суду, тому даний факт не потребує додаткового встановлення і доказування. Таким чином, позивачка є спадкоємцем четвертої черги згідно ст..1264 ЦК України.

За правилами щодо черговості у спадкуванні, встановленими статтею 1258 ЦК, позивачка не набула права на спадкування (при наявності спадкоємців першої черги, які реалізували свої спадкові права у відповідності до ст..1261, 1259, 1270 ЦК).

Позивачка посилається на ч.2 ст.1259 ЦК як на підставу для зміни черговості щодо неї, мотивуючи тим, що вона проживала разом зі спадкодавцем тривалий час, понад 5 років, як жінка і чоловік без реєстрації шлюбу, і що все майно протягом сумісного проживання вони набували разом у спільну власність, в тому числі будинок, який разом за спільні кошти перебудували і капітально відремонтували, земельні ділянки, які розташовані під будинком і біля будинку, та які були оформлені на одного ОСОБА_5, а також автомобіль і причіп.

Разом тим, в судовому засіданні сама позивачка пояснила, що ОСОБА_5 помер раптово, приїхавши з роботи, коли йому стало погано з серцем; що він не був постільно або тяжко хворим, безпорадним, калікою, тощо, хоча жалівся на серце і проходив обстеження у кардіолога за рік до смерті, але він не потребував догляду за ним за станом здоров'я; що вони працювали разом за документами чоловіка як приватного підприємця, і що він не був у неї на утриманні, або вона у нього.

Допитані за клопотанням позивача свідки також пояснили, що ОСОБА_5 до останнього дня свого життя був працездатним, працював, не знаходився у безпорадному стані чи під опікою позивачки; він і позивачка працювали разом і мали спільні доходи, і не перебували один у одного на утриманні.

Таким чином, відсутні обов'язкові умови , передбачені у ч.2 ст.1259 ЦК як єдина законна підстава для зміни черговості та для надання позивачці права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги (опікування протягом тривалого часу, надання матеріального забезпечення, надання іншої допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані).

Сам факт спільного і тривалого проживання одною сім'єю не є достатньою підставою для застосування ч.2 ст.1259 ЦК України.

Позивачка також не є особою, яка має право на обов'язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України. Крім того, таких позовних вимог не заявлено.

Той факт, що фактично позивачка і ОСОБА_5 жили як одна сімейна пара, але без реєстрації шлюбу, не є підставою для урівняння позивачки у спадкових правах до дружини спадкодавця, і не є законною і достатньою підставою для зміни черговості спадкування. Стаття 74 Сімейного кодексу України регулює лише питання набуття майна у спільну сумісну власність, але не передбачає набуття такою жінкою (чоловіком) спадкових прав.

Позивачка посилається на те, що вказане майно, на яке відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_17 - є його частою у спільному з нею майні. Разом з тим, згідно ст.1226 ЦК України - ч астка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Тому відсутні підстави для встановлення особливого режиму чи надання переваг позивачці у спадкування певного майна, в тому числі, і на частку ОСОБА_5 у спільному майні, якщо таке існувало.

Предметом розгляду в даній справі є позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування; позивачка не заявила позовних вимог про визнання за нею права власності на зазначене майно (або на його частку) з інших підстав, передбачених законом, зокрема як на частку у спільному сумісному майні. Тому дане питання не є предметом розгляду в даній справі в межах заявлених позовних вимог. Право на пред'явлення таких позовних вимог позивачці і її представнику роз'яснювалось, позовні вимоги і підстави з'ясовувались на стадії попереднього судового засідання, тоді ж визначався предмет і обставини, які підлягають доказуванню за тими позовними вимогами, які були внесені на розгляд по суті.

Таким чином, відсутні підстави для визнання за позивачкою права власності на будь-яке з зазначеного нею у позові майно (або на частку у ньому) - в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5

Позивачка як на підставу зміни черговості у спадкуванні посилається на відсутність будь-яких стосунків між відповідачами і спадкодавцем при житті. Але дана обставина не має значення для застосування ч.2 ст.1259 ЦК. Стаття 1224 ЦК передбачає підстави для усунення від права на спадкування спадкоємців тієї черги, яка допущена до спадщини. Разом з тим, відповідних позовних вимог до відповідачів позивачка не заявила і це не є предметом розгляду і доказуванню у межах даної справи. Тому посилання позивачки на те, що вона має бути єдиною спадкоємицею, яка має право спадкувати майно після ОСОБА_5, є такими, що суперечать закону.

Згідно ст..10 ЦПК, якою встановлено принцип змагальності у цивільному судочинстві, і згідно ч.1 ст. 11 ЦПК - суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим у відповідності до ЦПК, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Тому, розглядаючи спір лише в межах заявлених позовних вимог, і виходячи з тих доказів, які сторонами подані, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для застосування ч.2 ст.1259 ЦК і відповідно відсутні підстави для надання позивачці права на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги.

Оскільки позивачка є спадкоємицею четвертої черги за законом, при наявності спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, і без підстав для зміни черговості у праві на спадкування, без заповіту, то відсутні законні підстави для визнання за нею права власності на будь - яке спадкове майно або на частку у спадковому майні - в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5

Таким чином, в межах заявлених позовних вимог у позові слід відмовити за їх безпідставністю.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 1223, ст. 1261, ст.1268 , ст.1270 ЦК України , ст. ст. 11, 213, 214, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

ОСОБА_1 у позові до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання права власності на частку в майні в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, про зміну черговості у одержанні права на спадкування спадкоємцю четвертої черги - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15 жовтня 2015 року.

Суддя Т.В. Селезньова