ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді: Буймової Л.П.,
за участю секретаря: Корченко О.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надала, явку представника не забезпечила.
Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (далі - ПАТ «ОСОБА_4), виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5.
У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором ОСОБА_2 станом на 10.08.2015 року має заборгованість 41 797, 89 грн., яка складається з наступного: прострочена до повернення сума кредиту 5 520,89 грн.;прострочені проценти за користування кредитом 0,31 грн.;прострочена комісія за управління кредитом 5 700, 28 грн.;пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 30 576,67 грн.;штраф за несвоєчасно погашення кредиту - 0.00 грн..
Відповідно до положень ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін).
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 не виконала умов договору, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, проте суд вважає, що позов про стягнення з відповідача заборгованості необхідно задовольнити частково.
Позивачем зазначено, що згідно пункту 4.3. Договору, у випадку прострочення позичальником сплати або не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини Договору.
Проте згідно п. 9 Спеціальної частини договору передбачено розмір та розрахунок штрафу зазначений п. 4.2 загальної частини договору, що не відповідає посиланням позивача.
Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобов'язань" від 22 листопада 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементом загального конституційного принципу верховенства права.
Судом встановлено, що загальний розмір заборгованості складає 41 797, 89 грн., з яких 30 576,67 грн. - пені. Проте, порядок, графік розрахунку пені позивачем не обґрунтований, а її розмір виходить за межі розумності та справедливості. З наданих до позовної заяви документів немає можливості встановити правову природу цього платежу та правильність його нарахування,тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Враховуючи зазначене та керуючись статтями 525, 526, 530, 610, 1054 ЦК України, статтями 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Буймова