Справа № 383/624/15-ц
Провадження №2-о/383/31/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Бондаренко В.В.,

народних засідателів - Джегалюк Г.А., Куцюрюба О.В.,

за участю секретаря - Могиленко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Верхньоінгульська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області, про оголошення особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про оголошення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки села Омельник Онуфріївського району Кіровоградської області, померлою з ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Заяву мотивує тим, що у 2009 році ОСОБА_2 виїхала на постійне місце проживання до республіки Казахстан, де заявниця підтримувала з нею зв'язок шляхом листування, але з часу надходження останнього листа ІНФОРМАЦІЯ_4 року відомостей про її місце перебування немає, а пошукові заходи не дали позитивного результату. Оскільки ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, за яку потрібно сплачувати земельний податок та використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням просить оголосити її померлою. Крім того, встановлення даного факту заявниці необхідно для оформлення спадкових справ після смерті ОСОБА_2

Представник заявника ОСОБА_3 в судове засідання від 01.10.2015 року не з'явився, до суду надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності та відсутності заявника (а.с.84).

Представник заінтересованої особи Верхньоінгульської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява згідно якої заяву ОСОБА_1 підтримує та просить розглянути справу за його відсутності (а.с.28).

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених вимог.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка зникла безвісти, у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Згідно наданої на запит суду інформації Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 14.09.2015 року за №1/3-11984 за обліками відділу адресно-довідкової роботи Управління ДМС України в області місце проживання/перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки Онуфріївського району Кіровоградської області, зареєстрованим/знятим з реєстраційного обліку не значиться. За наявними обліками Управління ДМС України 27.11.2009 року ОСОБА_2 оформила виїзд на постійне місце проживання до Республіки Казахстан по паспорту громадянина України для виїзду за кордон, а відповідно до повідомлення Посольства України в Республіці Казахстан оформила вихід з громадянства України (вх. №4292 від 22.09.2011) (а.с.70).

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану №7 від 16.09.2015 року судом також встановлено про відсутність актового запису про смерть ОСОБА_2 (а.с.67).

Таким чином, оскільки 27.11.2009 року ОСОБА_2 оформила виїзд на постійне місце проживання до Республіки Казахстан та оформила вихід з громадянства України в 2011 році, тим самим втратила правовий зв'язок з Україною, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не є громадянином України, а отже не має на території України постійного місця проживання, а тому не підпадає під дію ч.1 ст. 46 ЦК України.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає не доведеним той факт, що ОСОБА_2 відсутня в місці свого постійного проживання понад три роки, оскільки як встановлено під час розгляду справи 27.11.2009 року оформила виїзд на постійне проживання до Республіки Казахстан та оформила вихід з громадянства України.

Судом також не встановлені та в позовній заяві не зазначені інші обставини, що підтверджують безвісну відсутність ОСОБА_2 за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру. Отже, інші докази по справі (а.с.68, 72) правового значення для вирішення справи не мають, оскільки особа втратила громадянсво України.

Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту реєстрації смерті та від встановлення факту смерті особи. Отже, заява представника заявника про отримання інформації щодо державної реєстрації факту смерті ОСОБА_2 в Республіці Казахстан задоволенню не підлягає, оскільки заявлена поза межами предмета доказування, предмету та підстав заяви про оголошення особи померлою, що має інші правові підстави.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 46 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 11, 57-61, 212-215, 218, 246, 234, 235, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Верхньоінгульська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області про оголошення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Омельник Онуфріївського району Кіровоградської області, померлою з ІНФОРМАЦІЯ_4 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Бондаренко

Народні засідателі: Г.А. Джегалюк

О.В. Куцюрюба