У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 лютого 2015 року в справі за позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради (далі - КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2) до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 2 060 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилено, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, обґрунтовано виходили з доведеності позову, та врахувавши правову позицію, висловлену в постановах Верховного Суду України № 6-110цс12 від 10 жовтня 2012 року та № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, вирішили спір в межах заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 лютого 2015 року в справі в справі за позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур