Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №242/186/14 Головуючий у 1 інстанції: Моцний О.С.
Провадження № 22-ц/778/188/15 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С,

Судді Кримська О.М.,

Дашковська А.В.,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС", про стягнення шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 06.09.2008 року близько 11 год. 30 хв. в м. Гірник Донецької області відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ-211540 державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Чкалова, м. Гірник Донецької області, зі швидкістю приблизно 80 км/год., в порушення вимог дорожнього знаку 2.2, та п. 16,3, 16.11, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, не зупинивши керований ним транспортний засіб, на перехресті вул. Чкалова та вул. Леніна м. Гірник Донецької області, яка є другорядною по відношенню до вул. Леніна, скоїв зіткнення з автомобілем "ВАЗ-21112", державний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_4, який рухався по вул. Леніна в м. Гірник, Донецької області.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.05.2013 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 2 КК України відповідно до п. "в" ст. 1, ст. 6 Закону України "Про амністію у 2011 році" від 08.07.2011 року; кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 286 ч. 2 КК України закрито.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав значних механічних пошкоджень, фактичні витрати на відновлювальний ремонт склали 43 140,61 грн.. Крім того, внаслідок спричинених дорожньо-транспортною пригодою травм, позивач був вимушений витрачати кошти на придбання лікарських засобів на загальну суму 1 000 грн.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнав тілесних ушкоджень у вигляді: дві забійні рани голови, які залишили після свого заживлення рубці, забій м'яких тканей і набряк правого колінного суглоба, множинні садни на тілі, закрита черепно-мозкова травма у вигляді забиття головного мозку першого ступеня.

Зазначав, що внаслідок неправомірних дій відповідача, йому спричинена моральна шкода, яка полягає у порушенні його звичайного образу життя внаслідок погіршення стану здоров'я, яку він оцінює в 50 000 грн..

Посилаючись на вказані обставини, просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в сумі 44 140 грн. 60 коп. та моральну шкоду в сумі 50 000 грн..

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 25 лютого 2014 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ПрАТ "Страхова група "ТАС".

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 26 червня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 43 140 грн. 61 коп., а також моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп..

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року №27/0/38-14 про визначення територіальної підсудності справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Позивач ОСОБА_4, його представник ОСОБА_6 та третя особа ПрАТ "Страхова група "ТАС" у судове засідання не з'явилися.

У відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_6 повідомлялись про місце та час розгляду справи за адресами, які містяться в матеріалах справи та яку зазначав сам позивач. Судові повістки про їх виклик у судові засідання, призначені на 27 січня 2015 року, 06 квітня 2015 року 2015 року та 12 травня 2015 року повернулись із зазначенням причини невручення "закінчення терміну зберігання" (а.с.99-101, 132-137, 145-150).

Крім того, представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_6 отримав судову повістку про виклик у судове засідання, призначене на 03.03.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, отже був обізнаний про апеляційний розгляд справи. Будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило. (а.с.115).

Також, слід зазначити, що у зв'язку з активною фазою антитерористичних операцій у населених пунктах Донецької та Луганської областей, відповідно до листів ДППЗ "Укрпошта" № 04-19-1676 від 01.12.2014 року, №04-19-1785 від 26.12.2014 року, № 04-16-157 від 02.02.2015року, № 04-16-429 від 01.04.2015 року "Щодо часткового призупинення приймання до пересилання поштових відправлень" призупинено приймання для пересилання поштових відправлень до м. Донецьк та м. Макіївка Донецької області (а.с.78-80, 109-110, 128-130, 141).

Отже, третя особа ПрАТ "Страхова група "ТАС" про час та місце судового засідання повідомлялися розміщенням на офіційному веб-порталі "Судова влада України" оголошення про дату, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки ( ч.3 ст. 27 ЦПК України).

Від позивача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_6 заяв про зміну місця проживання,згідно ст.. 77 ЦПК України, до суду не надходило.

Згідно зі ст. 303-1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом двох місяців з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може подовжити строк розгляду справи, але не більш як на п'ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.

Враховуючи те, що строки розгляду справи в апеляційному порядку, передбачені вищеназваної статтею сплили, клопотань від учасників апеляційного розгляду про продовження строку розгляду справи не надходило, колегія суддів у відповідності до вимог ч.5 ст. 74, ст. 77 ЦПК України, ст. 303-1, ст. 305 ЦПК України ухвалила розглядати справи за відсутності позивача ОСОБА_4 та третьої особи - ПрАт "Страхова група "ТАС".

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 06.09.2008 року близько 11 год. 30 хв. в м. Гірник Донецької області відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ-211540 державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Чкалова, м. Гірник Донецької області, зі швидкістю приблизно 80 км/год., в порушення вимог дорожнього знаку 2.2, та п. 16,3, 16.11, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, не зупинивши керований ним транспортний засіб, на перехресті вул. Чкалова та вул. Леніна м. Гірник Донецької області, яка є другорядною по відношенню до вул. Леніна, скоїв зіткнення з автомобілем "ВАЗ-21112", державний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_4, який рухався по вул. Леніна в м. Гірник, Донецької області.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.05.2013 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 2 КК України відповідно до п. "в" ст. 1, ст. 6 Закону України "Про амністію у 2011 році" від 08.07.2011 року; кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 286 ч. 2 КК України закрито.

Згідно зі ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.

Зазначене положення міститься і в ст. 3 Закону України "Про страхування".

За змістом наведених законів України випливає, що договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль "ВАЗ 21112", державний номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_4 був застрахований у ЗАТ СК "Кредо-Класик" (зараз - ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА") відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №001088/643148/08 від 24.01.2008 року.

Згідно з договором вигодонабувачем є ЗАТ "АІСЕ Україна" (а.с.8).

Відповідно до відповіді ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" №580 від 27.01.2015 року ОСОБА_4 подав 17.11.2008 року заяву про виплату страхового відшкодування у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою від 06.09.2008 року, в результаті якої було пошкоджено застрахований автомобіль (а.с.112).

Згідно із розрахунком суми страхового відшкодування від 12.02.2009 року сума до виплати (з урахуванням франшизи, зносу, вартості залишків та неоплаченої частки страхових платежів) за вказаним договором страхування складає 43140 грн. 61 коп. Сплату страхового відшкодування визначено на користь вигодонабувача - ЗАТ "АІСЕ Україна" (а.с.9, 113).

На виконання умов договору страхування та відповідно до страхового акта №00014780 від 12.02.2009 року та платіжного доручення № 003161 від 12 лютого 2009 року на рахунок ЗАТ "АІСЕ Україна" як вигодонабувача, було перераховано страхове відшкодування в розмірі 43 140 грн. 61 коп.(а.с.10, 113).

Із відповіді ЗАТ "АІСЕ Україна" №216 від 26.03.2015 року вбачається, що останнє отримало від ЗАТ "СК "Кредо-Класик" страхове відшкодування, яке було використано на погашення боргу за договором №137437 про надання послуг з придбання автомобіля, що був укладений між ЗАТ "АІСЕ Україна" та ОСОБА_4 (а.с.152).

Отже, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних ним правовідносин сторін, відсутні правові підстави для стягнення вказаної суми матеріальної шкоди з ОСОБА_3, позивачем не доведено тих обставин, на які він посилався у позовній заяві як на підставу заявлених вимог.

Суд першої інстанції належної уваги на вказані обставини не звернув та помилково дійшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 в частині відшкодування матеріальних збитків, завданих пошкодженням автомобілю.

Разом із тим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, за наявності його вини у дорожньо-транспортній пригоді та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, прийшов обґрунтованого висновку, що достатнім відшкодуванням спричиненої йому моральної шкоди буде грошова компенсація в розмірі 5 000 грн..

Колегія суддів також погоджується із висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення із відповідача витрачених позивачем на придбання лікарських засобів грошових коштів в сумі 1 000 грн., оскільки в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження призначення закладом охорони здоров'я ОСОБА_4 вказаних медикаментів.

Судове рішення позивачем ОСОБА_4 в апеляційному порядку не оскаржується.

Виходячи з вимог змагальності сторін, обов'язків доказування і подання доказів, колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що рішення суду першої інстанції на підставі ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 43 140,61 грн., в іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26 червня 2014 року у цій справі в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 43 140 грн. 61 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту:

"У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 43 140 грн. 61 коп. - відмовити."

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: