Провадження № 2/369/4181/14
УХВАЛА

Іменем України

20.02.2015 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Сохань Ю.М.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільні справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» про захист прав споживача, визнання договору лізингу недійсним та стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до товариства з обмеженою діяльністю «Лізингова компанія «Еталон» про захист прав споживача, визнання договору лізингу недійсним та стягнення коштів.

20 жовтня 2014 до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову. В порядку забезпечення позову просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми вимог в розмірі 20 500 (двадцять тисяч п'ятсот) грн., що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон», що знаходиться в м. Києві-133, вул. Кутузова 18/7 офіс 506, рахунок 2140 в ПАТ «Приват Банк», МФО 300711, ідентифікаційний код юридичної особи 38865527.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2014 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено повністю.

Ухвалою Апеляційного суду від 19 січня 2015 року ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява представника відповідача про забезпечення позову не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Як визначено у ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини у зв'язку з чим потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області 08 грудня 2014 року у позові ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» про захист прав споживача, визнання договору лізингу недійсним та стягнення коштів відмовлено та скасовано заходи забезпечення позову у зв'язку з чим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151- 153, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» про захист прав споживача, визнання договору лізингу недійсним та стягнення коштів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.С.Пінкевич