Справа № 214/1167/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 лютого 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Ткаченко К.М.,

за участю:

представників позивача - Каніщевої І.Л, Костик І.І.,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 813 грн. 42 коп., зазначивши при цьому, що на підставі договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідач отримала право на матеріальну допомогу по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травм, не пов'язаних з нещасним випадком на виробництві, включаючи догляд за хворою дитиною. Під час проведених заходів фахівцями позивача з контролю правильного нарахування та використання грошових коштів застрахованими особами було встановлено факт неправомірного отримання відповідачем сум матеріальної допомоги по тимчасовій непрацездатності за листком непрацездатності, виданого КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» Криворізької міської ради, за яким наказом від 20.07.2012 року №293-ос Криворізькою МрВД призначена та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності по догляду за дитиною за рахунок коштів Фонду у розмірі 903,80 грн. в період з 31.05.2012 року по 09.06.2012 року, а саме встановлено факт, що хвора дитина, по догляду за якою відповідачу було призначено та виплачено матеріальну допомогу, в період з 31.05.2012 року по 06.06.2012 року та з 08.06.2012 року по 09.06.2012 року фактично перебувала в дошкільному навчальному закладі №222, що, в свою чергу, свідчить про факт відсутності реального догляду за хворою дитиною з боку відповідача, а відтак відсутні підстави для отримання відповідачем матеріальної допомоги у вигляді компенсації втрати доходу, оскільки відсутня обов'язкова кваліфікуюча ознака такої допомоги, як факт догляду за хворою дитиною з боку відповідача згідно режиму встановленого лікарем.

Представники позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідач проти їх задоволення заперечувала, послалась, зокрема, на недопустимість наданих з боку позивача доказів та на відсутність повноважень у фахівців позивача проводити зазначені в позові перевірки.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідач отримала право на матеріальну допомогу по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травм, не пов'язаних з нещасним випадком на виробництві, включаючи догляд за хворою дитиною, що передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин (а.с.5-10).

Згідно з листком непрацездатності від 31.05.2012 року, дитина відповідача ОСОБА_5 хворіла на ГРЗ з 31 травня 2012 року по 04 червня 2012 року та з 05 червня 2012 року по 09 червня 2012 року та йому було встановлено амбулаторний режим лікування (а.с.13).

Однак позивачем у березні 2013 року на підставі ч. 1 ст. 9 зазначеного вище Закону, для визначення правомірності призначення відповідачу допомоги по тимчасовій непрацездатності по догляду за хворою дитиною, було з'ясовано, що з 31.05.2012 року по 06.06.2012 року та з 08.06.2012 року по 09.06.2012 року дитина відповідача відвідувала дошкільний заклад, і лише 07.06.2012 року була відсутньою в закладі без поважних причин (а.с.12).

Такі обставини вказують на те, що з 31.05.2012 року по 06.06.2012 року 08.06.2012 року по 09.06.2012 року відповідач не здійснювала догляду за хворою дитиною, чим порушила встановлений лікарем режим лікування.

Статтею 29 зазначеного Закону встановлені права і обов'язки застрахованих осіб.

У пункті 3 ч. 2 ст. 29 цього Закону зазначено, що обов'язок застрахованої особи полягає в дотриманні режиму, визначеного лікарем на період тимчасової непрацездатності.

Таким чином, відповідач у відповідності до вимог ст. ст. 30, 32 цього ж Закону має відшкодувати позивачу неправомірну витрачену останнім суму страхових коштів, які, згідно з наданим позивачем розрахунком, із яким погоджується суд, складають 813 грн. 42 коп. (а.с.18).

Отже, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, в свою чергу, про необхідність їх задоволення.

На підставі ст. 88 ЦПК України та оскільки позивача згідно з законом звільнено від сплати державного мита, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 року № 2240-ІІІ (зі змінами та доповненнями), ст. ст. 10, 11, 15, 51-60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 813 грн. 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Попов.