Справа № 345/5169/14-ц
Провадження № 22-ц/779/401/2015
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря Мельник О.В.

з участю сторін : ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Калуського міськрайонного суду від 29 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обгрунтовуючи позовні вимоги, вказувала на те, що за час перебування в шлюбі з відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_4. Після розірвання шлюбу відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає. Зважаючи на те, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на дитину, просила стягнути на утримання неповнолітнього доньки аліменти в твердій грошовій сумі - 700 грн. щомісячно, крім цього просила відшкодувати 300 грн. витрат за надання правової допомоги.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 29 грудня 2014 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Вирішено стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на дитину щомісячно, починаючи з 12.12.2014 року до досягнення нею повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 243, 60 грн. судового збору в дохід держави та 300 грн. витрат за надання правової допомоги на користь ОСОБА_2

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу допущено до негайного виконання.

На дане рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що на його утриманні перебувають батьки-інваліди; сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, у нього немає можливості. Проте ОСОБА_3 не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу, посилаючись на те, що має постійне місце роботи. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно визначив розмір стягуваних аліментів в твердій грошовій сумі.

Також ОСОБА_3 звертає увагу на процесуальні порушення, допущені судом під час розгляду справи, зокрема відсутність технічної фіксації судового засідання.

З цих підстав, рішення суду першої інстанції апелянт просив скасувати та ухвалити нове рішення, яким розмір стягуваних аліментів зменшити до 1/3 частини всіх видів заробітку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги не визнала. Вважає, що і той розмір аліментів, який визначений оскаржуваним рішенням суду, не буде задовольняти потреб дитини.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.06.2010 року, який було розірвано в судовому порядку 15.02.2013 року (а.с. 5).

За час перебування сторін у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка - ОСОБА_4, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с.3).

На даний час малолітня дочка проживає з матір'ю - ОСОБА_2

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст.ст. 180,182,184 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Суд, при визначенні розміру аліментів, повинен враховувати найбільш вагомі обставини, визначені законом, які мають братися ним до уваги при вирішенні спору. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення по справі, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що остання, вправі вимагати від відповідача (батька дитини) аліменти на її утримання.

Разом з тим, визначаючи розмір стягуваних аліментів в твердій грошовій сумі, суд першої інстанції не врахував, що згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (стаття 184 Сімейного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, і цього не заперечують сторони, що відповідач ОСОБА_3 має постійне місце роботи - працює у приватного підприємця ОСОБА_5, на посаді водія та отримує там заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи та копією трудового договору (а.с.12-13).

Таким чином, визначаючи розмір аліментів в твердій грошовій формі суд першої інстанції належним чином не врахував положення ч.1 ст.184 СК України про те, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі, визначається лише у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника.

Приймаючи до уваги наведені вище обставини, колегія суддів вважає, що розмір стягуваних з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини слід визначити не у твердій грошовій сумі, а у частці від усіх видів його доходів.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому не може залишатися в силі та підлягає до скасування. По суті спору слід ухвалити нове рішення.

Приймаючи до уваги наведені вище обставини, колегія суддів вважає, що виходячи із матеріального стану відповідача на даний час, наявність у відповідача постійної роботи, розмір його доходу, а також спроможності ОСОБА_3 надавати таке утримання, розмір аліментів слід визначити в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

На підставі наведеного та ст.ст. 180,181, 182, 183 СК України, керуючись ст.ст.307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія судів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 29 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.12.2014 року та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 300 грн. витрат за надання правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_3 в спеціальний фонд Державного бюджету України 243 грн.60 коп. судового збору.

Рішення набирає чинності з часу проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.Є. Меленко

Судді: В.А. Девляшевський

А.Ю. Малєєв