УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до управління Держземагенства у Козятинському районі Вінницької області, Глуховецької селищної ради, ОСОБА_5, Вінницької філії центру Державного земельного кадастру, реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Юридично-земельний союз «Альянс» про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 листопада 2014 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 січня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнив в ході розгляду справи, просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, площею 0,1500 га для ведення особистого селянського господарства, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, виданий ОСОБА_5; скасувати його державну реєстрацію.

Мотивував тим, що рішенням 14 сесії 21 скликання Глуховецької селищної ради Козятинського району від 31 квітня 1994 року ОСОБА_4 передано безоплатно у власність земельну ділянку розміром 0,1900 га, яка розташована в смт. Глухівці по АДРЕСА_1. На підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 19 грудня 1994 року, ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,30 га, яка розташована на території АДРЕСА_1. На підставі зібраних документів позивач замовив у землевпорядній організації виготовлення технічної документації на власну земельну ділянку. При виготовленні технічної документації з'ясувалось, що ОСОБА_5 повторно виготовив два державних акта на право власності на земельну ділянку, на яку ним уже отримано державний акт. Оскільки, при виготовленні державних актів на право власності на земельну ділянку відповідач самовільно змінив конфігурацію та межі земельної ділянки, звернувся з вищевказаним позовом до суду.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 23 січня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Представник ОСОБА_4, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального права та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходив з того, що позивачем не доведено, що видачею вказаного державного акта порушено його права та законні інтереси, а також те, що державний акт виданий з порушенням законодавства України.

Висновки судів узгоджуються з правовою позицією викладену у Постанові Верховного Суду України від 28 січня 2015 року у справі № 6-221цс14; Постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-67 цс 14.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 листопада 2014 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова