Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О., Остапчука Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз», Гоголівського управління технологічного транспорту, публічного акціонерного товариства «Укрнафта», третя особа - Управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави, про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення невиплаченої заробітної плати та моральної шкоди

за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 20 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнив та остаточно просив зобов'язати Нафтогазовидобувне управління «Полтаванафтогаз» (далі - НГВУ «Полтаванафтогаз») видати йому уточнену довідку про перерахунок заробітної плати за період з 09 серпня 1986 року до 22 листопада 1986 року за час його роботи ліквідатором наслідків ЧАЕС з урахуванням розрахунку заробітної плати відповідно до висновку судово-економічної експертизи від 28 серпня 2013 року № 814; стягнути з НГВУ «Полтаванафтогаз» на його користь недоплачену заробітну плату за період з 09 серпня 1986 року до 22 листопада 1986 року у розмірі 17 324 грн 37 коп., а також 43 848 грн на відшкодування моральної шкоди та судові витрати у справі.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 06 серпня 1986 року до 22 листопада 1986 року, працюючи на посаді водія 1-ої категорії Гоголівського управління технологічного транспорту НГВУ «Полтаванафтогаз», він брав участь у військових зборах на роботах щодо ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Нарахування його пенсії здійснювалося на підставі довідки про заробітну плату без врахування кратності, тому він звернувся до суду із заявою про встановлення факту його перебування на території ЧАЕС під час ліквідації наслідків аварії. Незважаючи на наявність судового рішення про зобов'язання провести перерахування зарплати з урахуванням коефіцієнта 4 та видати уточнену довідку, відповідач добровільно рішення суду не виконав. Під час примусового виконання рішення суду довідка була надана, однак розмір заробітної плати за період перебування на ЧАЕС визначений помилково.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 20 травня 2014 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано НГВУ «Полтаванафтогаз» видати ОСОБА_3 уточнюючу довідку про перерахування його заробітної плати за період з 09 серпня 1986 року до 22 листопада 1986 року за час роботи щодо ліквідації наслідків на ЧАЕС з урахуванням розрахунку заробітної плати відповідно до висновку судово-економічної експертизи Полтавського відділення ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 28 серпня 2013 року № 814, а саме зазначити: за серпень 1986 року - 894, 91 крб, в тому числі збережений середній заробіток - 158, 40 крб, оплата праці за дні роботи в зоні - 484, 98 крб, премія за роботу в зоні небезпеки в розмірі 60 % - 251, 53 крб; за вересень 1986 року - 1 928, 93 крб, в тому числі збережений середній заробіток - 232, 32 крб, оплата праці за дні роботи в зоні - 1 109, 70 крб, премія за роботу в зоні небезпеки в розмірі 60 % - 586, 91 крб; за жовтень 1986 року - 232, 32 крб, в тому числі збережений середній заробіток - 232, 32 крб; за листопад 1986 року - 232, 32 крб, в тому числі збережений середній заробіток - 147, 84 крб.

Стягнуто з НГВУ «Полтаванафтогаз» на користь ОСОБА_3 невиплачену заробітну плату за період з 09 серпня 1986 року до 22 листопада 1986 року за час роботи по ліквідації наслідків на ЧАЕС у розмірі 17 324 грн 37 коп. Вирішено питання щодо судових витрат.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У касаційній скарзі публічне акціонерне товариство «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» (далі - ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Полтаванафтогаз»), посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Із 1 січня 2012 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Указаним нормативним актом проведено перерахунок пенсії за інвалідністю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із розміру заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Пунктом 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи (позивач був призваний на військові збори як військовозобов'язаний) та працював у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди; за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4,1 - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

У справі встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 лютого 2013 року встановлено факт перебування ОСОБА_3 в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі в/ч №22457 з 20 серпня 1986 року по 28 вересня 1986 року.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27 березня 2013 року зобов'язано НГВУ «Полтаванафтогаз» провести перерахунок заробітної плати позивача за період з 20 серпня 1986 року по 28 вересня 1986 року з урахуванням кратності 4, зобов'язано НГВУ «Полтаванафтогаз» видати уточнюючу довідку про отриманий заробіток за період з 09 серпня 1986 року по 22 листопада 1986 року.

На виконання указаного рішення суду НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» видано позивачу довідку № 417 від 18 квітня 2013 року.

Дійшовши висновку про неправильний розрахунок заробітної плати позивача, наведений відповідачем НГВУ «Полтаванафтогаз» у довідці № 417 від 18 квітня 2013 року, яка видана позивачу на виконання рішення Октябрьського районного суду м.Полтави від 27 березня 2013 року, суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень у справі, яка є предметом розгляду, суди не зазначили у чому полягає неправильність довідки.

При цьому, суд не дав оцінки тим обставинам, що постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 20 серпня 2013 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України Октябрського району м. Полтави про скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії згідно довідки № 417 від 18 квітня 2013 року та зобов'язання здійснити такий перерахунок саме на підставі цієї довідки (Т. 1, а. с. 228-231).

Змістом положень п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07 травня 1986 року № 524-156 передбачалося право (а не встановлювався обов'язок) керівників підприємств та організацій щодо підвищення тарифної ставки до 100 % для працівників, які приймали безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з урахуванням складності та терміновості виконуваних робіт.

Аналогічно за диспозитивністю (рішення щодо цього питання є компетенцією керівника підприємства) визначався порядок призначення премії у розмірі 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05 червня 1986 року № 556-195 та надбавки за класність у розмірі 25 % тарифної ставки згідно Типового положення про оплату праці та преміювання робітників автомобільного транспорту, а також транспортно-експедиційного обслуговування і навантажувально-розванта-жувальних робіт системи автомобільного транспорту, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 14 грудня 1972 року № 322/34.

Враховуючи те, що призначення (перерахунок) пенсії та її розмір ставляться в залежність від заробітку, фактично отриманого працівником у період його роботи в зоні відчуження та підтвердженого первинними документами, суд мав з'ясувати, чи було позивачу фактично виплачено заробітну плату з урахуванням указаних доплат та чи збереглися у роботодавця документи, які підтверджують такі обставини.

У разі неотримання заробітної плати та виплат, передбачених чинним на час розгляду справи законодавством, питання про її виплату має вирішуватися між працівником та роботодавцем відповідно до норм трудового законодавства.

Вказавши на необхідність враховувати при призначенні пенсії позивачу сум за підвищеною тарифною ставкою, премією та надбавкою за класність, суд не з'ясував підстав для видачі уточнюючої довідки із врахуванням цих сум та їх виплати.

При перевірці обґрунтованості рішення суду першої інстанції апеляційний суд допущених порушень не усунув.

Від правильного вирішення позову у цій частині залежить обґрунтованість позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, а тому з огляду на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню у повному обсязі відповідно до ст. 338 ЦПК України із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

За змістом ст. 348 ЦПК України, яка регламентує порядок розгляду касаційної скарги, що надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення касаційного розгляду справи, суд касаційної інстанції розглядає таку скаргу за правилами, встановленими главою 2 розділу 5 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 348 ЦПК України, колегія суддів вбачає за необхідне скасувати ухвалу судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 червня 2014 року, якою на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України відмовлено у відкритті касаційного провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 20 травня 2014 року.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 348 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 червня 2014 року скасувати.

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 20 травня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук