Справа № 177/3408/14-ц
Провадження № 2/177/197/15
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

18 лютого 2015 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженої відповідальністю «МІК», Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

20.11.2014 року позивач звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженої відповідальністю «МІК», Криворізької філії Товариства з обмеженої відповідальністю «МІК» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини зарплати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 18.02.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженої відповідальністю «МІК», Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» про стягнення компенсації втрати частини зарплати у зв'язку з порушенням термінів її виплати залишені без розгляду за заявою самого позивача.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначила, що з 01.11.2013 року по 26.09.2014 року працювала в ТОВ «МІК» кондитером, звільнена з підприємства наказом №129-к від26.09.2014 року за згодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України. Їй не були виплачені грошові кошти, які належали їй від підприємства на день звільнення та не було письмово повідомлено про розмір заборгованості. Згідно довідки відповідача від 03.11.2014 року розмір заборгованості по заробітній платі становить 2755,23 грн..

Оскільки виплата належних їй грошових коштів з вини підприємства не проведена в день звільнення, вона має право відповідно до 117 КЗпП України вимагати середній заробіток за кожен день затримки виплати зарплати. Оскільки затримка виплати заборгованості з 27 вересня 2014 року по 19 листопада 2014 року становить 38 робочих днів, вважає, що розмір середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості по ній становить 1022,58 грн..

Зазначає, що у зв'язку з безпідставним та незаконним відмовленням у виплаті щомісячної зарплати та заборгованості по ній при звільненні, їй спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що вона вимушена була звертатися до спеціалістів за отриманням юридичної допомоги, тобто був порушений її звичайний спосіб життя, бездіяльність відповідача ображає її як людину, своєю байдужістю та зневагою принижує її честь і гідність, ділову репутацію. У зв'язку з тривалим неотриманням зарплати, вона зазнає значні душевні переживання, незручності у зв'язку з тим, що не може поповнювати сімейний бюджет коштами навіть у необхідному для нормального рівня життя розмірі. Моральну шкоду позивач оцінює грошовою сумою в розмірі 5 000 грн.

Таким чином, вважає, що ТОВ «МІК» були порушені її права та просить стягнути з відповідача ТОВ «МІК» на її користь заборгованості по заробітній платі у розмірі 2755,23 грн., середній заробіток за кожний день затримки виплати зарплати, що належали їй на день звільнення, розмір якої станом на 18.11.2014 року становить 1022,58 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Позивач ОСОБА_2 та її представник за довіреністю ОСОБА_3 правом на участь в судовому засіданні не скористалися, від позивача надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі в межах заявлених сум (а.с.28).

Представники відповідачів в судове засідання повторно не з'явилися, були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про отримання ними судових повісток та ухвал (а.с. 13, 23, 27), причини неявки не повідомили, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності не надали.

В зв'язку з неявкою в судове засідання відповідачів суд, з урахуванням думки позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ст. 197 ЦПК України, через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних законних підстав.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. … Використання примусової праці забороняється. … Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення… Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки 01.11.2013 року ОСОБА_2 наказом №244-к від 01.11.2013 року прийнята на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» на посаду кондитера, з якої звільнена 26.09.2014 року наказом № 129-к від 26.09.2014 року за згодою сторін на підставі ст. 36 п.1 КЗпП України (а.с. 5).

Розмір невиплаченої заробітної плати, що належить ОСОБА_2, згідно довідки № 205 від 03.11.2014 року виданої ТОВ «МІК», за період з 01.04.2014 року по 26.09.2014 року складає 2 755,23 грн., з яких: за квітень 2014 року - 351.41 грн., за травень 2014 року - 385,07 грн., за червень 2014 року - 385,07 грн., за липень 2014 року - 385,07 грн.; за вересень 2014 року - 1248,61 грн. (а.с. 20).

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ст.21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" необхідно враховувати, що згідно зі ст. 21 КЗпП належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір.

Отже, оскільки відповідачем ТОВ «МІК» порушено право позивача на оплату її праці, то саме з ТОВ «МІК» на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 2755,23 грн.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Оскільки ОСОБА_2 звільнена 26.09.2014 року, який є її останнім робочим днем, ТОВ «МІК» в добровільному порядку не виплатило їй середній заробіток за час затримки виплати заборгованості, то періодом затримки слід вважати період з 27.09.2014 року по 18.02.2015 року.

Однак, керуючись положеннями ст. 11 ЦПК України, щодо розгляду цивільних справ в межах заявлених вимог, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «МІК» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 27.09.2014 року по 18.11.2014 року.

Згідно з п.п. «л» п. 1, п. 2 Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року „Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", цей порядок застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати, при цьому середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п.п. 3 п. 3 Постанови № 100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Згідно з п. 8 вище вказаної Постанови, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вбачається з довідки ТОВ «МІК» (а.с. 19), заробітна плата ОСОБА_2 за липень та серпень 2014 року (два місяці, що передували звільненню) складала 403,64 грн., сумарне число робочих днів за останні два календарні місяці становить 15 робочих днів, тому відповідно середньоденний заробіток ОСОБА_2 складає 26,91 грн. (403,64 грн. / 15 робочих днів за період липень-серпень 2014 року).

Оскільки відповідачем ТОВ «МІК» не виконана ухвала суду про витребування доказів та не надані документи, які свідчать про встановлений регламент роботи на підприємстві, суд при розрахунку середнього заробітку за час затримки виплат виходить з виробничого календаря на 2014 рік (а.с. 29-31).

Кількість робочих днів в періоді, за який нараховується середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 40 робочих днів (5 днів у вересні 2014 року, 23 робочих дні - в жовтні 2014 року, 12 робочих днів в листопаді 2014 року (до 18.11.2014 року включно).

У зв'язку з цим, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_2, за період з 27.09.2014 року по 18.11.2014 року складає 1076,40 грн. (40 робочих днів Х 26,91 грн. середньоденний заробіток), однак враховуючи, що суд розглядає справу відповідно до положень ст. 11 ЦПК України в межах заявлених вимог, з відповідача ТОВ «МІК», як роботодавця, підлягає стягненню в рахунок середнього заробітку за кожний день затримки виплати зарплати, що належала їй на день звільнення, в розмірі 1022,58 грн..

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Несвоєчасна виплата заробітної плати ОСОБА_2 є порушенням трудового законодавства, яке завдало останній моральних страждань, оскільки вона була позбавлена засобів для існування, що змінило звичний для неї спосіб життя, та змусило вживати додаткових зусиль для організації життя, зокрема звертатися до суду.

У зв'язку з вище вказаним, враховуючи характер допущених ТОВ «МІК» порушення, а саме нездійснення розрахунку при звільненні та глибину душевних страждань ОСОБА_2, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд вважає за необхідне вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити частково - в розмірі 1500 грн., стягнувши моральну шкоду з ТОВ «МІК».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, яка випливає з трудових відносин, позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов ОСОБА_2 складався з позовних вимог немайнового характеру (відшкодування моральної шкоди), а також вимог майнового характеру (стягнення грошових коштів, зокрема середнього заробітку за час вимушеного прогулу), то відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір має сплачуватися за ставками встановленими для вимог майнового і немайнового характеру. У зв'язку з цим, враховуючи часткове задоволення позову позивача ОСОБА_2, яка звільнена від сплати судового збору, та виходячи з розміру судового збору за вимоги немайнового характеру - 243,60 грн. та мінімального розміру судового збору за вимоги майнового характеру - 243,60 грн., суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «МІК» судовий збір на користь держави в розмірі 487,20 грн. (243,60 грн. + 243,60 грн.)

Керуючись ст.. 43 Конституції України, ст.ст. 21, 47, 94, 115, 237 КЗпП України, ст. 2, 21, 33, 34 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженої відповідальністю «МІК», Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» ідентифікаційний код 19096149, реєстраційний номер юридичної особи в ЄДР 2, місцезнаходження: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Шевченко, 36, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 2755,23 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят п'ять) грн. 23 коп., в рахунок заборгованості по заробітній платі при звільненні, 1022,58 грн. (одна тисяча двадцять дві) грн. 58 коп., в рахунок відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.09.2014 року по 18.11.2014 року включно, 1 500 (одну тисячу пятьсот) грн.. 00 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути з ТОВ «МІК» на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 5 277грн. (п'ять тисяч двісті сімдесят сім) грн. 81 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК», ідентифікаційний код 19096149, реєстраційний номер юридичної особи в ЄДР 2, місцезнаходження: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Шевченко, 36, на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2, - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: