Справа №484/3997/14-ц 13.01.2015 13.01.2015 13.01.2015
Провадження №22-ц/784/171/15 Суддя по 1 інстанції - Максютенко О.А.
Категорія 50 Доповідач апеляційного суду - Шолох З.Л.
Рішення

Іменем України

13 січня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

при секретарі судового засідання - Орельській Н.М.,

за участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 листопада 2014 року у справі за

позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

встановила:

30 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позивач посилався на те, що відповідачка ухилялась від виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання їхньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, внаслідок чого за період з квітня 2012 року по липень 2014 року включно утворилося 22 240 грн. заборгованості по аліментам.

Посилаючись на викладені обставини та вимоги ст. 196 СК України, позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь за вказаний період 104 211,20 грн. неустойки.

Визнаючи позовні вимоги частково, представник відповідачки просив застосувати річний строк позовної давності для стягнення пені.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідачки на користь позивача 97 380,80 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів, а також 973,80 грн. судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказувала, що перебуваючи на заробітках в Росії протягом 2012-2013 років добровільно переказувала кошти матері позивача на утримання доньки, тому розрахунок заборгованості по аліментам та пені є невірним, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них 11 грудня 2004 року народилася донька Ангеліна, яка проживає з позивачем.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 травня 2012 року з відповідачки на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, у твердій грошовій формі по 800 грн. щомісячно, починаючи з 6 квітня 2012 року і до повноліття дитини.

12 червня 2012 року на виконання рішення суду позивачу видано виконавчий лист № 2-1421-714-2012, який він вперше пред'явив до примусового виконання 6 березня 2014 року (а.с. 61,74).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції від 13 травня 2014 року відкрито виконавче провадження ВП № 43292333 з виконання даного виконавчого листа та в цей же день копія постанови направлена боржнику та стягувачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно довідки - розрахунку державного виконавця № 857/22 від 11 серпня 2014 року заборгованість відповідачки по аліментам на утримання доньки становить 22 240 грн. за період з квітня 2012 року по липень 2014 року включно, виходячи із суми аліментів по 800 грн., щомісячно, яка нарахована за минулий час в межах трирічного строку, що передував пред'явленню виконавчого листа до виконання, як це передбачено п. 7.19 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮ України 2 квітня 2012 року № 512/5 (а.с. 3-4).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на отримання неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом цієї норми, суд повинен встановити факт заборгованості за аліментами та наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні та залежно від цього вирішити питання щодо права одержувача аліментів на стягнення пені.

Неустойка (пеня) нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення.

Неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів підлягає стягненню саме з часу невиконання рішення суду після відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів, тобто з травня 2014 року.

На зазначене не звернув уваги суд першої інстанції, тому помилково стягнув пеню за прострочення сплати аліментів за весь період заборгованості, починаючи з квітня 2012 року, а не з травня 2014 року.

З урахуванням викладеного, сума пені за прострочення сплати аліментів з відповідачки саме за період з травня по 30 вересня 2014 року включно становитиме 2 200 грн., виходячи з такого розрахунку:

- за травень 2014 року 800 грн. х 1% х 122 дні, але з 1 червня по 30 вересня 2014 року = 976 грн.;

- за червень 2014 року 800 грн. х 1% х 92 дні (з 1 липня по 30 вересня 2014 року ) = 736 грн.;

- за липень 2014 року 800 грн. х 1% х 61 день (з 1 серпня по 30 вересня 2014 року ) = 488 грн.

Таким чином, рішення районного суду слід змінити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, зменшивши розмір пені, що підлягає стягненню з відповідачки.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає зміні і розмір судового збору, стягнутого судом з відповідачки на користь держави.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 листопада 2014 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2 200 грн. пені за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 243, 60 грн. судового збору на користь держави.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: