АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11лютого 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної адміністрації залізничного транспорту України, третя особа: державне підприємство «Дарницький вагоноремонтний завод», про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 грудня 2014 року,

встановила:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 08 грудня 2014 року в задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представники Державної адміністрації залізничного транспорту України проти апеляційної скарги заперечили.

Представник державного підприємства «Дарницький вагоноремонтний завод» вважає апеляційну скаргу необґрунтованою.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача ОСОБА_1 відповідач не порушив трудове законодавство та порядок його звільнення, а підстави для звільнення за порушення умов контракту є доведеними.

Такі висновки суду першої інстанціївідповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Судом установлено, що 01 грудня 2011 року між Державною адміністрацією залізничного транспорту України в особі Генерального директора Козака В.В. і позивачем укладено контракт на строк до 01 грудня 2016 року, за яким ОСОБА_1 призначено директором державного підприємства «Дарницький вагоноремонтний завод» ( а.с. 13-20 ).

Відповідно до наказу Міністерства Інфраструктури України Державної Адміністрації залізничного транспорту України від 28 травня 2014 року № 625/ОС позивача звільнено з посади директора державного підприємства «Дарницький вагоноремонтний завод» на підставі п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, а контракт розірвано за порушення підпункту «й» п. 27 контракту.

Підпунктом «й» п. 27 контракту ( зі змінами внесеним додатковою угодою від 05.03.2013 року) передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний, до закінчення терміну його дії у разі неефективного використання та збереження державного майна.

Підставою для розірвання контракту були висновки, викладені в акті перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Дарницький вагоноремонтний завод» за період з 01.01.2013 року по 04.04.2014 року.

Зазначеною перевіркою встановлено ряд недоліків у фінансово-господарській діяльності підприємства, випадки недотримання законодавства України та неефективного використання державного майна.

У липні 2014 року Міністерством інфраструктури України Управлінням внутрішнього аудиту складено аудиторський звіт, яким підтверджено факт недотримання підприємством законодавства України та неефективне використання державного майна.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначав, що його звільнення проведено з порушенням вимог закону. За час роботи на підприємстві до нього не застосовувались дисциплінарні стягнення. Має велику кількість подяк та грамот. А результати перевірки не можуть бути підставою для його звільнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України передбачена така підстава припинення трудового договору як обставини, зазначені в контракті.

Статтею шостою Закону України «Про управління об'єктами державної власності» встановлено повноваження уповноважених органів управління (міністерства, інші органи виконавчої влади та державні колегіальні органи), зокрема вони розробляють та затверджують стратегічні плани розвитку державних підприємств, державних акціонерних товариств і господарських структур, управління корпоративними правами або контроль за діяльністю яких вони здійснюють, та здійснюють контроль за їх виконанням; затверджують річні фінансові та інвестиційні плани, а також інвестиційні плани на середньострокову перспективу (3 -5 років) державних підприємств і господарських структур, що належать до сфери їх управління, та здійснюють контроль за їх виконанням у встановленому порядку; проводять моніторинг фінансової діяльності, зокрема виконання показників фінансових планів підприємств, що належать до сфери їх управління та вживають заходів до поліпшення їх роботи; забезпечують проведення щорічних аудиторських перевірок окремо визначених державних підприємств і господарських структур. У разі зміни керівника державного підприємства і господарської структури забезпечують проведення ревізії фінансово-господарської діяльності підприємства і господарської структури у порядку, передбаченому законом; ведуть облік об'єктів державної власності, що перебувають в їх управлінні, здійснюють контроль за ефективним використанням та збереженням таких об'єктів.

В пункті 1 контракту сторони погодили, що ОСОБА_1 зобов'язується безпосередньо і через адміністрацію державного підприємства «Дарницький вагоноремонтний завод», здійснювати поточне управління підприємством, забезпечувати його прибуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна, а Укрзалізниця зобов'язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці керівника.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідачем, у межах наданих повноважень, проведено перевірку фінансово-господарської діяльності ДП «Дарницький вагоноремонтний завод», за результатами якої встановлено незадовільну організацію роботи щодо ефективного використання та збереження майна, забезпечення належного фінансово-господарського стану ДП «Дарницький вагоноремонтний завод» з боку його директора ОСОБА_1

Правильно встановивши фактичні обставини справи, давши належну оцінку представленим доказам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що звільнення позивача проведено з порушенням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що результати проведеної перевірки містять зауваження та застереження позивача, колегія суддів оцінює критично, оскільки вони зводяться до пояснення причин неефективного використання та збереження державного майна підприємства, а не їх спростування.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 08 грудня 2014 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Болотов Є.В.

Судді: Білич І.М.

Поліщук Н.В.