РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015 року Провадження №2/425/1346/15

Справа №425/3415/15-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

23 вересня 2015 року до Рубіжанського міського суду Луганської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову ОСОБА_3 посилається на те, що між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб 04.02.1983 року. З квітня 2010 року позивач та відповідач припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть.

В судовому засіданні позивач позов підтримує, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив розірвати шлюб, про що подав письмову заяву. (а.с. 17).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутністю.

Враховуючи, що сторони скористалися правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами та вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 04.02.1983 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії IІ-ЕД № 294432, виданим Рубіжанським міським відділом ЗАГС Ворошиловградської області 04.02.1983 року (а.с. 3).

Відповідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 19.10.2015 року він визнає позов і просить розірвати шлюб (а.с. 17).

Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2008 року вказано, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно ст. 110 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України щодо предявлення позову протягом вагітності дружини, з матеріалів справи не вбачається.

Враховуючи, що відповідач подав письмову заяву, яка приєднана до справи, з якої вбачається безумовне визнання позовних вимог про розірвання шлюбу, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи, що відповідач визнав позов повністю про що подав відповідну заяву, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами.

В позовній заяві позивач просить залишити їй шлюбне прізвище ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 110-113, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 174, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований Рубіжанським міським відділом ЗАГС Ворошиловградської області 04.02.1983 року, актовий запис № 65 від 04.02.1983 року розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «Тарасенко».

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ш. Мирошникова