Провадження № 2/752/851/15
І м е н е м У к р а ї н и
12 січня 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Новак А.В., при секретарі - Закаблуківській О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» до ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дочірнє підприємство «Долмарт України» про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачі відмовляються виконувати умови укладеного договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року, внаслідок чого утворилась значна заборгованість.
Мотивували свої вимоги тим, що між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» був укладений договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
27 травня 2010 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 2 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
25 серпня 2010 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 3 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
15 червня 2011 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 4 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
30 травня 2012 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 5 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
21 вересня 2012 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 6 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
14 січня 2013 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 7 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
27 березня 2013 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 8 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
31 травня 2013 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 9 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
12 серпня 2013 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 10 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
14 листопада 2013 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 11 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
16 січня 2014 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 12 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
Згідно вказаного кредитного договору із внесеними змінами та доповненнями позивач надав відповідачу кредит в сумі 8687630 гривень 65 копійок на строк до 17 травня 2014 року зі сплатою відсотку за користування кредитними коштами у розмірі 26.0% річних та комісій в розмірі визначеному за домовленістю сторін.
20 травня 2010 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, згідно умов якого відповідач забезпечив предметом іпотеки виконання зобов'язання ДП «Долмарт України» за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року із змінами та доповненнями.
В подальшому, 27 травня 2010 року, 25 серпня 2010 року, 30 травня 2012 року, 15 червня 2011 року та 21 вересня 2012 року було внесено зміни до іпотечного договору укладеного між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ОСОБА_1 від 20 травня 2010 року.
Відповідачі не виконали своїх обов'язків перед позивачем за вказаним договором, а тому представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги повністю, а саме звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором укладеним між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ОСОБА_1 від 20 травня 2010 року шляхом визнання за ПАТ «Банк Національний Кредит» права власності на предмет іпотеки та вирішити питання про судові витрати понесені позивачем при подачі позову до суду.
Позивач надіслав до суду клопотання слухати справу у його відсутність. Підтримав вимоги позовної заяви та просив суд ухвалити рішення, яким задовольнити позов повністю, а також вирішити питання про судові витрати.
Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ДП «Долмарт України» в судове засідання не забезпечила явку свого представника. Про час та місце слухання справи судом повідомлялась.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку, про що останній зазначав у тому числі і в апеляційній скарзі на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва про відкриття провадження у справі, яка була підписана особисто.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.
Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.
20 травня 2010 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1.
В подальшому, а саме 27 травня 2010 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 2 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
25 серпня 2010 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 3 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
15 червня 2011 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 4 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
30 травня 2012 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 5 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
21 вересня 2012 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 6 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
14 січня 2013 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 7 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
27 березня 2013 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 8 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
31 травня 2013 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 9 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
12 серпня 2013 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 10 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
14 листопада 2013 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 11 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
16 січня 2014 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ДП «Долмарт України» було укладено Договір про внесення змін та/або доповнень № 12 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року.
Відповідно до умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року із змінами та доповненнями ПАТ «Банк Національний Кредит» надав відповідачу кредит в сумі 8687630 гривень 65 копійок на строк до 17 травня 2014 року зі сплатою відсотку за користування кредитними коштами у розмірі 26.0% річних та комісій в розмірі визначеному за домовленістю сторін.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
З матеріалів справи вбачається, що у боржника Дочірнє підприємство «Долмарт України» станом на 05.08.2014 року заборгованість за зобов'язаннями які виникли за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року із змінами та доповненнями становить 10550271 гривня 40 копійок, з яких:
8687630 гривень 65 копійок заборгованість за кредитом;
623236 гривень 40 копійок заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами;
396595 гривень 82 копійки заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту;
7421 гривень 01 копійка заборгованість трьох відсотків річних від простроченої суми процентів нарахованих за правилами ст. 625 ЦК України;
267737 гривень 33 копійок заборгованості індексу інфляції за час прострочки по кредиту;
434381 гривень 53 копійки заборгованості по штрафу за порушення строків повернення кредиту відповідно до умов п. п. 3.3.7, 4.3.1 Кредитного договору.
20 травня 2010 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, згідно умов якого відповідач забезпечив предметом іпотеки виконання зобов'язання ДП «Долмарт України» за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року із змінами та доповненнями.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотеко держателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Законом України «Про іпотеку» встановлено, що майновий поручитель відповідає своїм майном, яке ним заставлене та на яке може бути звернене стягнення кредитора.
Умовами договору іпотеки від 20.05.2010 року укладеного між між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ОСОБА_1 і змін до іпотечного договору від 27 травня 2010 року, 25 серпня 2010 року, 30 травня 2012 року, 15 червня 2011 року, 21 вересня 2012 року (п. 4.5) визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із способів, а саме на підставі рішення суду, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку визначеному статтею 37 Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотеко держатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.
Вимоги про усунення порушення зобов'язання направлялося відповідачу та третій особі 27 червня 2014 року за № 04-11/2429 від 26 червня 2014 року та 27 червня 2014 року за № 04-11/2406 від 26 червня 2014 року, про що свідчать копії досудових вимог, які наявні в матеріалах справи та копії описів вкладення у пакет документів і рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, проте не були ними задоволені.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором(дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасно пред'явлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця(майновий поручитель), одночасне пред'явлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки, тощо) належить виключно позивачеві(частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України).
Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.
Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення на предмет застави.
При наявності заборгованості за зобов'язаннями які виникли за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року із змінами та доповненнями у розмірі 10550271 гривень 40 копійок та виконанні кредитором ПАТ «Банк Національний Кредит» умов договору іпотеки від 20.05.2010 року укладеного між між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ОСОБА_1 і змін до іпотечного договору від 27 травня 2010 року, 25 серпня 2010 року, 30 травня 2012 року, 15 червня 2011 року, 21 вересня 2012 року, про направлення іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення, суд дійшов категоричного висновку про можливість задоволення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки і таке задоволення не суперечитиме ст. 589 ЦК України, ст. 33, ст. 36, 37-39 Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до ч. 1 ст. ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення наданий позивачем висновок СОД ТОВ «Українська комерційна власність» від 21 липня 2014 року про ринкову власність жилого будинку з будівлями та спорудами - предметів іпотеки та висновок СОД ТОВ «Будфінанс-Консалт» від 21 липня 2014 року про ринкову вартість земельної ділянки - предмета іпотеки та рецензію ПП «Консалт-Сервіс» від 31 липня 2014 року і вважає за можливе встановити наступну ціну предметів іпотеки:
6895360 гривень - вартість жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 671.50 кв.м., який складається з жилого будинку зазначений за планом під літерою «В», жилою площею 207.9 кв.м., гаражу зазначений за планом під літерою «Г», сараю зазначений за планом під літерою «Д» та спорудження під № 1-4, І;
За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову повністю.
Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.
Керуючись ст. ст. 212-215, 223-226, 294-296 ЦПК України, суд, -
позов Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» до ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дочірнє підприємство «Долмарт України» про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити повністю.
Звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 20 травня 2010 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Банк Національний Кредит» до ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий номер 977, у рахунок погашення заборгованості Дочірнього підприємства «Долмарт України» за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 18Ю/2010/05-658/2-1 від 20 травня 2010 року із змінами та доповненнями в розмірі 10550271(десять мільйонів п'ятсот п'ятдесят тисяч двісті сімдесят одна) гривня 40 копійок, з яких:
8687630 гривень 65 копійок заборгованість за кредитом;
623236 гривень 40 копійок заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами;
396595 гривень 82 копійки заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту;
7421 гривень 01 копійка заборгованість трьох відсотків річних від простроченої суми процентів нарахованих за правилами ст. 625 ЦК України;
267737 гривень 33 копійок заборгованості індексу інфляції за час прострочки по кредиту;
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» судовий збір у розмірі 3654(три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні.
Заочне рішення може бути переглянуто Голосіївським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.
Суддя А.Новак