Справа № 761/3923/15-ц
Провадження № 2-н/761/99/2015
У Х В А Л А

16 лютого 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Саадулаєв А.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло-Сервіс" про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за утримання паркінгу, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року заявник ТОВ "Житло-Сервіс" звернувся до суду із заявою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за утримання паркінгу.

Відповідно до ст.97 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною першою статті 109 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Розглянувши матеріали заяви та документи, долучені до матеріалів заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 заборгованості за утримання паркінгу, вбачається, що в матеріалах заяви відсутні документи, які підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, останній не долучив до матеріалів заяви відповідних договорів про надання послуг, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

За змістом частини 2 статті 101 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити у прийнятті заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 97, 100, 101, 109 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло-Сервіс" про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за утримання паркінгу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: