У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши касаційну скаргу Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Красноармійського району Донецької області на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Красноармійського району Донецької області

· про визнання незаконними та скасування наказів «Про скорочення штату», «Про попередження та звільнення», «Про звільнення», про поновлення на попередньому місці роботи, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати п. 1 Наказу № 2-п від 29 січня 2014 року «Про скорочення штату», в частині, що стосується посади заступника завідуючого відділенням соціальної допомоги вдома; визнати незаконним та скасувати Наказ № 8-к від 30 січня 2014 року «Про попередження про звільнення», в частині, що стосується заступника завідуючого відділенням соціальної допомоги вдома; визнати незаконним та скасувати Наказ № 18-к від 31 березня 2014 року про звільнення ОСОБА_2 з посади заступника завідуючої відділенням соціальної допомоги вдома Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Красноармійського району Донецької області з 31 березня 2014 у зв'язку з скороченням посади; поновити позивача на попередньому місці роботи на посаді заступника завідуючого відділенням соціальної допомоги вдома в Територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Красноармійського району Донецької області; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 6981,72 грн; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано п. 1 Наказу № 2-п від 29 січня 2014 року «Про скорочення штату», в частині, що стосується посади заступника завідуючого відділенням соціальної допомоги вдома, яку займала ОСОБА_2. Визнано незаконним та скасовано Наказ № 8-к від 30 січня 2014 року «Про попередження про звільнення», в частині, що стосується посади заступника завідуючого відділенням соціальної допомоги вдома, яку займала позивач. Визнано незаконним та скасовано Наказ № 18-к від 31 березня 2014 року про звільнення ОСОБА_2 з посади заступника завідуючої відділенням соціальної допомоги вдома Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Красноармійського району Донецької області з 31 березня 2014 у зв'язку з скороченням посади. Поновлено позивача на попередньому місці роботи на посаді заступника завідуючого відділенням соціальної допомоги вдома в Територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Красноармійського району Донецької області з 31 березня 2014 року. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 квітня 2014 року по 18 липня 2014 року в розмірі 6981,72 грн та моральну шкоду у розмірі 2000 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши подані заявником матеріали вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи місцевим та апеляційним судами не вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити Територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Красноармійського району Донецької області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Красноармійського району Донецької області про визнання незаконними та скасування наказів «Про скорочення штату», «Про попередження та звільнення», «Про звільнення», про поновлення на попередньому місці роботи, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова