Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Собіна І.М., Боймиструк С.В.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

за участі: представників сторін та прокурора,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Острозького районного суду від 29 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного природного парку "Дермансько-Острозький", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Міністерство екології та природних ресурсів України, Управління Державної казначейської служби України в Острозькому районі Рівненської області; про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу приміщень будівлі битовок, суми інфляційних втрат, трьох процентів річних та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Острозького районного суду від 29 грудня 2014 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову до Національного природного парку "Дермансько-Острозький" (далі - НПП "Дермансько-Острозький"), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Міністерство екології та природних ресурсів України (далі - Мінприроди), Управління Державної казначейської служби України в Острозькому районі Рівненської області (далі - Управління ДКС в Острозькому районі); про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу приміщень будівлі битовок, суми інфляційних втрат, трьох процентів річних та моральної шкоди.

У поданій на рішення апеляційній скарзі, де просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове - про задоволення позову, позивач покликався на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм процесуального і матеріального права.

На її обґрунтування зазначалося про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань зі сплати придбаних за договором купівлі-продажу від 31.10.2012 року приміщень будівлі битовок. У зв'язку з цим вважав порушеними норми ст.ст. 655, 526, 530 ЦК України щодо договору купівлі-продажу і додержання сторонами набутих зобов'язань. Залишено без уваги і правила ст. 692 ЦК України, які передбачають право продавця вимагати оплату товару і сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. При цьому обов'язок оплатити товар у покупця виникає після його прийняття або після прийняття товаророзпорядчих документів до нього, якщо договором або законом не встановлений інший строк оплати.

Крім того, оскільки відповідач добровільно виконав вимоги позивача у ході судового розгляду справи, тому застосуванню підлягають і норми ст. 625 ЦК України щодо нарахування суми трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Наявність особливих правовідносин між відповідачем і Управлінням ДКС в Острозькому районі не можуть бути підставою для відмови в позові, оскільки відповідно до ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями - як про це зазначено у Рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.10.2005 року в справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України".

Як на обґрунтування своїх доводів покликався також на практику Верховного Суду України, що висловлена у правових позиціях постанов від 30.09.2014 року та від 19.08.2014 року, а також від 06.06.2012 року у справі №6-49цс12, від 24.10.2011 року у справі №6-38цс11, від 17.10.2011 року у справі №6-42цс11, від 15.05.2012 року у справі №12/044.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності вини НПП "Дермансько-Острозький" у порушенні договірних зобов'язань перед позивачем, урахувавши вилучення правовстановлювального документу правоохоронними органами в зв'язку з розслідуванням кримінального провадження, що позбавило відповідача своєчасно зареєструвати бюджетні зобов'язання в Управлінні ДКС в Острозькому районі, а також те, що відповідач підпорядкований Мінприроди, яке утримується за рахунок Державного бюджету України, є головним розпорядником коштів та своєчасно їх не виділив на виконання бюджетних зобов'язань НПП "Дермансько-Острозький".

Проте з такими висновками погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, і ці обставини сторонами не заперечуються, що 31 жовтня 2012 року між громадянином ОСОБА_1 і НПП "Дермансько-Острозький" укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець оплатно відчужив, а покупець набув у власність приміщення з №1 по №8 (включно) та з №10 по №40 (включно) будівлі битовок, загальною площею 574, 7 кв.м., що становить 96/100 частин об'єкту в АДРЕСА_1. Продаж зазначених частин будівлі битовок вчинено за 1 650 000 гривень, які повинні бути сплачені НПП "Дермансько-Острозький" безготівковим порядком на рахунок ОСОБА_1 (рахунок НОМЕР_1 в АТ "БМ Банк", відділення №10 у м. Рівне, МФО 380913) після підписання цього договору відповідно до річного плану закупівель, що здійснюється без проведення процедур закупівель на 2012 рік, затвердженого рішенням комітету з конкурсних торгів від 16.10.2012 року №13 (а.с. 8-10).

Того ж числа на виконання договору купівлі-продажу продавець передав НПП "Дермансько-Острозький" приміщення з №1 по №8 (включно) та з №10 по №40 (включно) будівлі битовок, загальною площею 574, 7 кв.м., що становить 96/100 частин об'єкту в АДРЕСА_1, про що складено акт приймання-передачі приміщення (а.с. 11).

Після передачі будівлі битовок відповідач використовує їх як адміністративні приміщення. Своїх зобов'язань з оплати 1 650 000 гривень на користь ОСОБА_1 у передбачений умовами договору строк не виконав, хоча Річним планом закупівель, що здійснюються без проведення процедур закупівлі на 2012 рік, затвердженим рішенням комітету з конкурсних торгів від 16.10.2012 року №13, цільові видатки на зазначену суму передбачалися (а.с. 120).

31 жовтня 2012 року, тобто в день укладення договору, відповідач зареєстрував бюджетні зобов'язання на суму у 1 650 000 гривень в Управлінні ДКС в Острозькому районі (а.с. 102, 103).

На а.с. 12 міститься письмова вимога позивача від 14.01.2014 року про сплату НПП "Дермансько-Острозький" 1 650 000 гривень заборгованості за договором купівлі-продажу, на яку дано відповідь, що заборгованість буде сплачено за умови наявності кошторису і Плану природоохоронних заходів та надходження фінансування з бюджету (а.с. 13).

18 вересня 2014 року ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача з вимогою сплатити зазначену заборгованість, а також 94 660, 27 гривень трьох відсотків річних, 224 020, 50 гривень суми інфляційних втрат, 16 500 гривень моральної шкоди і судових витрат (а.с. 14-15).

Ґрунтуючись на результатах проведеної відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 року №65 "Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету" перевірки Державної фінансової інспекції з 19.03.2014 року по 16.05.2014 року, НПП "Дермансько-Острозький" повідомив про можливість погашення спірної заборгованості після надходження коштів (а.с. 16).

Вважаючи, що внаслідок невиконання договірних зобов'язань відповідач повинен повернути 1 650 000 гривень заборгованості, 224 020 гривень суми інфляційних втрат, 94 660, 27 гривень трьох відсотків річних, 16 500 гривень моральної шкоди і 8 654 гривень судових витрат, у жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до НПП "Дермансько-Острозький" про стягнення зазначених грошових коштів.

29 жовтня 2014 року під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач в добровільному порядку сплатив 1 650 000 гривень заборгованості за договором купівлі-продажу на користь позивача (а.с. 68-72).

Частина 1 ст. 96 ЦК України передбачає самостійну відповідальність юридичної особи за своїми зобов'язаннями.

Згідно зі ст. 655, ч.ч. 1, 3 ст. 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Продавець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Таку правову позицію висловлено Верховним Судом України у своїй постанові від 24 жовтня 2011 року в справі №6-38цс11.

Згідно з ч. 1 ст. 360 (7) ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Розмір суми трьох відсотків річних та інфляційних втрат НПП "Дермансько-Острозький" не оспорюється, а заперечується сам факт застосування до спірних відносин норм ст. 625 ЦК України.

З огляду на те, що 31 жовтня 2012 року відповідач зареєстрував бюджетні зобов'язання на суму у 1 650 000 гривень в Управлінні ДКС в Острозькому районі, тому правильними є доводи позивача про те, що перебіг прострочення виконання договірних зобов'язань почався 1 листопада 2012 року, а кінцевою датою відповідно до правил ст. 11 ЦПК України ОСОБА_1 визначено 31 серпня 2014 року.

Обґрунтовано позивачем обчислено і суми інфляційних втрат і трьох відсотків річних.

Так, інфляційні втрати вираховуються шляхом множення 99, 9 (листопад 2012 року) на 100, 2 (грудень 2012 року) на 100, 5 (2013 рік) на 112, 9 (січень-серпень 2014 року), що разом складає 113, 577 %. 1 650 000 гривень, помноживши на 113, 577% і поділивши на 100% та віднявши 1 650 000 гривень, отримаємо 224 020, 50 гривень.

Сума трьох відсотків річних вираховується у спосіб додавання до 61 днів 2012 року 365 днів 2013 року та 272 дні 2014 року, що разом складає 698 днів. 1 650 000 гривень, помноживши на 3 і на 698 днів та поділивши на 365 днів і на 100%, отримаємо 94 660, 27 гривень.

Тому за таких обставин позовні вимоги про стягнення зазначених спірних сум підлягають до задоволення.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то положення ст. 611 ЦК України передбачають у разі порушення зобов'язання настання правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема відшкодування моральної шкоди.

Оскільки правовідносини, які виникли між сторонами, є договірними, а договором купівлі-продажу не визначено відшкодування моральної шкоди за порушення зобов'язання, тому в задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу розміром у 5 000 гривень задоволенню не підлягає з таких міркувань.

Склад та розмір витрат, пов'язаних із сплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі. З матеріалів справи не вбачається жодних доказів, крім додаткової угоди до договору про надання правової допомоги, про понесення позивачем наведених судових витрат.

Не надано представником ОСОБА_1 і доказів про погодинну участь його у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді - як це встановлено Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

У силу вимог ст. 88 ЦПК України належать до стягнення із НПП "Дермансько-Острозький" на користь позивача 5 481 гривні судового збору (3 654 гривні за звернення з позовом і 1 1 827 гривень за подання апеляційної скарги).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України незастосування норм матеріального права, які підлягали застосуванню, є мотивом для скасування оскаржуваного рішення і ухвалення нового - про часткове задоволення позову.

На підставі ст.ст. 625, 611 ЦК України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Острозького районного суду від 29 грудня 2014 року скасувати.

Вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із Національного природного парку "Дермансько-Острозький" (р/р 3999 УДКС в Острозькому районі Рівненської області, МФО: 833017) на користь ОСОБА_1 224 020 (двісті двадцять чотири тисячі двадцять) гривень суми інфляційних втрат, 94 660 (дев'яносто чотири тисячі шістсот шістдесят) гривень 27 копійок трьох відсотків річних та 5 481 (п'ять тисяч чотириста вісімдесят один) гривень судового збору.

У задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди і стягнення витрат на правову допомогу ОСОБА_1 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: