РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20305/14-ц

пр. № 2/759/1337/15

05 лютого 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Макаренко В.В.,

при секретарі - Копчук Р.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу укладеного між нею та ОСОБА_2, зареєстрованого 15 жовтня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1834; стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від (заробітку) доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позов обґрунтований тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причин різності у поглядах на сім'ю та шлюб, внаслідок чого сторони з 03 червня 2013 року почали жити окремо, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, примирення є неможливим, бо суперечить її інтересам та інтересам дитини. Дитина проживає з позивачем, перебуває на її утриманні.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач проти позову не заперечував, проте вказував на те, що матеріальну допомогу дитині надавав.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2011 року (а.с. 4); від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Тому, враховуючи взаємовідносини сторін, характер спірних правовідносин, суд вважає, що подальше перебування сторін в шлюбі та збереження сім'ї є неможливим, й шлюб необхідно розірвати.

Судом встановлено, що неповнолітній син сторін проживає з матір'ю, згідно довідки ЖБК «Обчислювач - 14» від 11 грудня 2014 року № 81 (а.с. 12).

Ст.ст. 180, 181 СК України передбачають, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В даному випадку норми закону передбачають обов'язковість батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей і з моменту пред'явлення позову. Неповнолітня дитина сторін по справі проживає з позивачем, перебуває на її утриманні, відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини, проживає окремо, між сторонами існують протиріччя щодо визначення способу участі в матеріальному утриманні дитини та розміру надаваємих для цього коштів, тому, з врахуванням рівних прав та обов'язків батьків щодо дитини, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Як роз'яснено в п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку, коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

В силу ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача: на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, понесені у вигляді сплати судового збору при подачі позову до суду в розмірі 243 грн. 60 коп., на користь держави витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів,- згідно вимог Закону України «Про судовий збір», (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110-112, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214, 215, 367 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15 жовтня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1834 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від заробітку, починаючи з 28 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах сплати суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп., на користь держави в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: