Справа № 378/632/14 Головуючий у І інстанції Марущак Н.М.
Провадження № 22-ц/780/1168/15 Доповідач у 2 інстанції Мережко
Категорія 18 11.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

11 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Суханової Є.М., Данілова О.М.,

При секретарі: Франюк Т.В.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 08 серпня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення сум по успадкованим грошовим вкладам.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення грошових сум в порядку спадкування.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 11.02.2013 року між його матір'ю ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено депозитні договори № SAMDN1182 та № SAMDN0708, а також 29.10.2013 року-договір № SAMDN7651.

Між його батьком ОСОБА_3 та відповідачем 25.10.12 року було укладено депозитні договори № SAMDN2458 та № SAMDN930.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач вважав, що права батьків на банківські вклади як споживачів банківських послуг перейшло до нього, і з прийняттям спадщини споживачем зазначених послуг є він.

Позивач зазначав, що 11 червня 2014 року він через свого представника - ОСОБА_4 звернувся до Ставищенського відділення ПАТ КБ «Приватбанк» з заявами про виплату грошових коштів, які належать йому як спадщина після смерті батьків, в чому керівник даного відділення йому відмовив, усно мотивуючи відмову вказівкою керівництва банка щодо заборони видавати йому грошові кошти.

Після того, як представник позивача звернувся до відповідача з письмовою завою з вимогою видати належні йому успадковані грошові кошти, 23.06.2014 року на зазначене звернення, відповідачем була надана відповідь, із якої видно, що між ним та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого банк надав йому кредит, який ним не погашений. А тому, як зазначено в відповіді, банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта.

Позивач просить суд стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на його користь 104 366,06 грн. та 6 417 доларів США.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 08 серпня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПАТ КБ „ПриватБанк" на користь ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 червня 2014 року, виданого після смерті ОСОБА_2 104 366 грн 06 коп та 6 417 доларів США, що по курсу НБУ на день постановлення рішення становить 79 946 грн 49 коп. Стягнуто з ПАТ КБ „ПриватБанк" судовий збір в сумі 1 843 грн 13 коп до Державного бюджету України.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПриватБанк" просить рішення суду першої інстанції скасувати, та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. В апеляційній скарзі посилається на те, що судом порушено норми процесуального та матеріального права, неповно з'ясовані обставини, що мають значення для вирішення справи.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПриватБанк" зазначає, що позивач має заборгованість перед ним по кредитному зобов'язанні у розмірі 7 367 грн 25 коп, тому отримання позивачем успадкованого вкладу можливе тільки після погашення заборгованості за кредитним договором перед відповідачем.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст.ст. 74, 76, 77 ЦПК України сторони були повідомлені про день та час розгляду справи за адресами, які були зазначені в матеріалах справи, заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило.

Клопотання ПАТ КБ „ПриватБанк" про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки доказів того, що представник відповідача не може бути присутнім в судовому засіданні не надано, а відтак вважати причини неявки поважними у колегії суддів відсутні.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 11.02.2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено депозитні договори № SAMDN1182 та № SAMDN0708, а також 29.10.2013 року-договір № SAMDN7651. (а.с. 34-36).

Між ОСОБА_3 та відповідачем 25.10.12 року було укладено депозитні договори № SAMDN2458 та № SAMDN930. (а.с. 37)

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прийняв ОСОБА_1 (а.с. 7), а саме:

- вклад в Ставищенському відділенні Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунках № НОМЕР_1 згідно договору № SAMDN182 від 11.02.13р., НОМЕР_2 згідно договору № SAMDN708 від 11.02.13р., НОМЕР_3 згідно договору № SAMDN651 від 29.10.2013р. (з усіма відсотками та компенсаціями) в розмірі 31 021,28 грн. та 6 417 доларів США, що належав ОСОБА_2 відповідно до довідки № 20.1.0.0/7-20140227/2284 від 06.03.2014 р., виданої ПАТ КБ „Приватбанк";

- 1/2 частину вкладу в Ставищенському відділенні Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунку № НОМЕР_4 згідно договору № SAMDN2458 від 25.10.12 (з усіма відсотками та компенсаціями) в розмірі 9178,12 грн., та на 5/6 частин вкладу в даному відділенні на рахунку № НОМЕР_5 згідно договору № SAMDN930 від 25.10.2012 р. (з усіма відсотками та компенсаціями) в розмірі 64 166,66 грн., що належали відповідно до довідки ПАТ КБ „Приватбанк" від 14.02.2014 р. за № 20.1.0.0/7-20140206/2862 ОСОБА_3, спадкоємицею якого була його дружина ОСОБА_2, яка спадщину прийняла, але не оформила свої спадкові права на майно.

Загальна сума успадкованих позивачем вкладів в Ставищенському відділенні Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» на вищевказаних рахунках (з усіма відсотками та компенсаціями) становить 104 366 гривень 06 копійок та 6 417 доларів США.

ОСОБА_1, через свого представника - ОСОБА_4 11 червня 2014 року звернувся до Ставищенського відділення ПАТ КБ «Приватбанк» з заявами про виплату грошових коштів, які належать йому як спадщина після смерті батьків, в чому керівник даного відділення йому відмовив, усно мотивуючи відмову вказівкою керівництва банка щодо заборони видавати йому грошові кошти.

Представник позивача 19 червня 2014 року звернувся до відповідача з письмовою завою з вимогою видати належні йому успадковані грошові кошти (а.с. 10). На зазначене звернення відповідачем 23.06.2014 року була надана відповідь, із якої видно, що між ним та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого банк надав йому кредит, який ОСОБА_1 не погашений. А тому, як зазначено в відповіді, банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта. (а.с. 41).

Згідно роз'яснень абз. 2 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року, до відносин, які регулюються Законом "Про захист прав споживачів", належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Згідно із ч. 1 ст. 1066 та ч. 3 ст. 1068 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків померлої фізичної особи до інших осіб.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час смерті та не припинилися у зв'язку із нею.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року (справа № 6-129 цс 13), договір банківського вкладу за змістом статті 1060 та частини другої статті 1228 ЦК України укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку, право на який входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Згідно із частиною другою статті 608 ЦК України зобов'язання не припиняється зі смертю кредитора, оскільки воно не є нерозривно пов'язаним з особою останнього. У такому разі права й обов'язки (спадщина) фізичної особи (вкладника), яка померла, переходять до інших осіб - спадкоємців. Зобов'язання банку виплачувати проценти за договором вкладу не припиняється зі смертю вкладника, входить до складу спадщини та триває до дня, який передує дню повернення коштів спадкоємцям.

Згідно із ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

У відповідності до змісту ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відмова відповідача у видачі коштів по успадкованих вкладах обмежує позивача в праві користування, володіння та розпорядження своєю власністю, що є порушенням ст. 41 Конституції України.

Суд першої інстанції, вірно дійшов висновку щодо задоволення позовних вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ КБ „ПриватБанк" на його користь 104 366, 06 грн. та 6 417 Доларів США (що по курсу Національного банку України на день постановлення рішення становить 79 946 грн 49 коп.). успадкованих грошових вкладів, оскільки відповідачем було безпідставно та неправомірно відмовлено ОСОБА_1 у стягненні грошових вкладів, успадкованих після померлої ОСОБА_2, які знаходяться на грошових рахунках відповідача.

Доказів того, що між ОСОБА_1 та ПАТ КБ „Приватбанк" існують кредитні правовідносини, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, ні в суді першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції не надано, тому посилання в апеляційній скразі на наявність у ОСОБА_1 перед відповідачем боргу є безпідставними.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в порядку ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 08 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: