Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"16" січня 2015 р.Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді: БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі: Івіній М.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є її старшою онукою, яку позивач у 2009 році прописала в квартирі на прохання свого сина для того, щоб онука отримала паспорт. З часу реєстрації в квартирі відповідач фактично в ній ніколи не проживала, участі у витратах за квартплату та комунальні послуги не приймала, своїх особистих речей в квартирі не зберігала.

В судовому засіданні позивач пояснила, що є власником 33/100 частин квартири АДРЕСА_1, власниками інших частин квартири є її молодша онука та невістка від другого шлюбу сина.

В свій час на прохання свого сина ОСОБА_3 та за домовленістю з його першою дружиною ОСОБА_4, у 2009 році вона прописала тимчасово свою старшу онуку ОСОБА_2 для надання можливості їй отримати паспорт.

ОСОБА_2 залишається приписаною в квартирі понад 6 років, прохання виписатися з квартири, як і домовлялися, відповідачка ігнорує, на відомій позивачці номер мобільного телефону перестала відповідати.

Позивач просить врахувати, що вона є пенсіонеркою і утримуючи житло вона, як власник, зобов'язана нести витрати на його утримання.

У зв'язку зі збільшенням тарифів на житлово-комунальні послуги, реєстрація відповідачки в квартирі створює складнощі у користуванні квартирою, сплаті цих послуг.

На підтвердження викладених нею обставин, позивач просила допитати в якості свідка свого сина ОСОБА_3 і керуючись ст. 405 ЦК України, визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою.

Відповідач - ОСОБА_2 в судові засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином, - відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи, - на підставі наявних в справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши в судовому засіданні свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Судом встановлено, що згідно ордеру №3176 серії Б від 25.03.2005 року ОСОБА_1 вселилася в квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва на право власності від 04 квітня 2008 року 33/100 частини квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Згідно довідки форми №3 ДКП «Дніпровець-14» №940, в квартирі зареєстровані: ОСОБА_5 (власник особового рахунку), колишня дружина сина - ОСОБА_6, онука ОСОБА_7 та онука - ОСОБА_2

Як убачається з пояснень опитаної працівниками міліції колишньої дружини сина позивачки - ОСОБА_6, які містяться у матеріалах, зареєстрованих в ЖЄО за №56720 від 13.11.2014р., протягом останніх двох років в квартирі проживає лише позивачка та її син - ОСОБА_3, вона з дочкою ОСОБА_7 переїхала до своїх батьків, які мешкають у Полтавській області.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що відповідач ОСОБА_2 є його старшою донькою, у 2009 році він попросив свою матір прописати його доньку в квартирі для того, щоб вона могла отримати паспорт з пропискою у м. Києві. З часу прописки і до цього часу його донька в квартирі не проживає, своїх речей ніколи до квартири не завозила і не зберігала. Свідок повідомив, що на його дзвінки на мобільний телефон донька не відповідає і з ним та з його матір'ю припинила будь-яке спілкування.

Згідно зі ст. 405 Цивільного кодексу України, - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи те, що наданими позивачем доказами підтверджується відсутність відповідача в квартирі понад один рік без поважних причин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, судові витрати в розмірі 243, 60 грн. підлягають стягненню з відповідача на корись позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41, 47 Конституції України, ст. 405 Цивільного кодексу України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст. ст. 3, 11, 57-60, 88, 208-210, 212-215, 218, 222, 223, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме - квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243, 60 грн.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом подання заяви про перегляд заочного рішення до Дніпровського районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів після оголошення рішення суду в судовому засіданні, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: