Єдиний унікальний номер: 448/84/15-ц
Провадження № 2/448/70/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09.02.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.

при секретарі - Власюк М.Б.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області з участю третіх осіб - Мостиської державної нотаріальної контори та Реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області - про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

27.01.2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, покликаючись на те, що будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належав до суспільної групи - колгоспний двір, і станом на 1988-1991 роки членами такого були його батьки: батько ОСОБА_2 - голова двору, та мати ОСОБА_3, а також він (позивач у справі). Частка кожного із них у майні колгоспного двору становила по 1/3 частини.

Зазначав, що після смерті матері ОСОБА_3 спадщину згідно ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняв батько ОСОБА_2, внаслідок чого частка останнього в зазначеному житловому будинку збільшилась до 2/3 частин.

Вказував, що після смерті батька ОСОБА_2 він вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак в такому йому відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок, а тому змушений звертатися до суду із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

З огляду на наведене, просив суд визнати за ним право власності на будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в цілому (1/3 частина як частка члена колгоспного двору та 2/3 частини як спадщина після смерті батька ОСОБА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3).

Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, де вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд слухати справу у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву, в якій просив справу слухати без його участі; проти позову не заперечує.

Представники третіх осіб - Мостиської державної нотаріальної контори та Реєстраційної служби Мостиського РУЮ Львівської області - в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі, вирішення даного спору покладають на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання.

Судом встановлено, що будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відноситься до суспільної групи колишній колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_2.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 Закону «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх.

Станом на 01.04.1988 року та станом на 15.04.1991 року в даному господарстві, крім останнього, проживали також його дружина ОСОБА_3 та син (позивач у справі). Таким чином у кожного із проживаючих в дворі виникло право на 1/3 частину вищезазначеного будинковолодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3, яка за життя власним майном не розпорядилася. Єдиний спадкоємцем після її смерті став чоловік ОСОБА_2 (батько позивача), так як такий у відповідності до вимог ст.549 ЦК (в редакції 1963 року) фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час смерті дружини постійно з нею проживав, внаслідок чого його частка збільшилась до 2/3 частин.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер також ОСОБА_2, який за життя склав заповіт, котрим заповів ОСОБА_4 грошовий вклад в Ощадбанку с. Черневе по рахунку НОМЕР_1, а все решта майно заповів онуці ОСОБА_5, 2004 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відтак, позивач як єдиний спадкоємець І-ої черги спадкування за законом, у встановлені строки звернувся в Мостиську нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак в позасудовому порядку позбавлений можливості оформити свої спадкові права на спірний будинок, оскільки на такий спадкодавцем не виготовлено правовстановлюючих документів.

Вказані обставини підтверджуються: копіями свідоцтв про смерть серії НОМЕР_2 від 30.11.1999 року, серії НОМЕР_3 від 14.12.2011 року, серії НОМЕР_4 від 28.07.2014 року; копією спадкової справи № 272/03 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3; копією спадкової справи № 366/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2; довідками Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області № 1923, 1924, 1925 та 1926 від 09.12.2014 року, а також іншими матеріалами справи.

У відповідності до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ст.1273 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Таким чином, враховуючи, що позивачу як члену колишнього колгоспного двору належить право на 1/3 частку із спірного будинковолодіння; беручи до уваги, що позивач як єдиний спадкоємець І-ої черги спадкування за законом майна ОСОБА_2, якому належало право на 2/3 частки у спірному будинковолодінні, спадщину прийняв, однак в позасудовому порядку позбавлений можливості належним чином оформити свої спадкові права, суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності на спірне будинковолодіння згідно заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.524, 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ст.ст.10, 130, 174, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ.В. Борисенко