Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
16.02.2015 394/685/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді Партоліної І.П.

при секретарі Довгій С.В.

розглянувши у судовому засіданні в смт Новоархангельську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Новоархангельської селищної ради, треті особи- відділ регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Новоархангельської райдержадміністрації та Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області, про визнання незаконним та скасування рішень та знесення самочинно збудованої будівлі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання незаконним та скасування рішень та знесення самочинно збудованої будівлі з тих підстав, що оскаржуваними рішеннями Новоархангельської селищної ради №1392 від 22.08.2013 року (п.2) та № 1523 від 28.11.2013 року (п.2), якими визначено про відступ на 1 метр по всій довжині земельної ділянки від будинку ОСОБА_3 розташованого по АДРЕСА_1, порушується його право користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 і відповідачем ОСОБА_3 здійснено реконструкцію житлового будинку в двоповерхову будівлю з подальшим розміщенням магазину на першому поверсі, який розташований у АДРЕСА_1 і при цьому будівельні роботи відповідач ОСОБА_3 здійснила без дотримання вимог державних стандартів.

Всупереч затвердженому проекту, ОСОБА_3 здійснено реконструкцію будинку з явним порушенням, оскільки стіна будівлі фактично замінила огорожу, яка існувала тривалий час.

Крім того, рішенням Новоархангельської селищної ради № 1462 від 28.11.2013 року надано згоду на розроблення проектної документації із землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки ОСОБА_3 загальною площею 60 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової забудови АДРЕСА_1.

Зазначеним рішенням відбулось фактичне вилучення частини земельної ділянки по АДРЕСА_2, яка перебуває у нього у користуванні, при цьому вилучення відбулось з порушенням норм земельного законодавства.

Вказані порушення у сфері містобудування спричиняють шкоду його майновим інтересам, зокрема пов'язаних з правом користування земельною ділянкою і всі ці обставини змусили його звернутись до суду з вищевказаним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позові і суду пояснив, що оскаржуваними рішеннями та самочинним будівництвом відповідача ОСОБА_3 порушується його право користування земельною ділянкою, якою весь час користувалась спадкодавець ОСОБА_4 і право користування якою перейшло до нього як спадкоємця.

Стверджував, що по документації попередній власник ОСОБА_4 мала у користуванні 7 сотих земельної ділянки, а фактично використовувалось нею 9 сотих.

З приводу наявності правовстановлюючих документів на право користування земельною ділянкою спадкодавцем ОСОБА_4 до часу її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснив, що у останньої нічого не було.

Представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги також підтримав, просив суд їх задовольнити, оскільки будівля є самочинним будівництвом відповідно до висновку експертизи.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала і суду пояснила, що будь-яких порушень при будівництві немає, на будівлю є вся дозвільна документація. Вона звернулась до селищної ради із заявою про надання земельної ділянки і рішенням сесії її прохання було задоволене. Попередні власники будинку по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 мали по документам менший розмір ділянки ніж фактично займали.

На запитання суду чи надавалась будь-яка технічна документація на будинок експерту при проведенні експертизи, пояснила, що останньому нічого не надавалось, обміри будинку проводив експерт за допомогою мірної стрічки власноручно.

Притягнень до відповідальності за порушення будівництва не було зі сторони контролюючих органів.

Представник відповідача ОСОБА_6 позовні вимоги також не визнала і суду пояснила, що право позивача на будинок виникло у 2013 році, за життя спадкодавець ОСОБА_4 не мала будь-яких заперечень з приводу спірної земельної ділянки і нею були підписані межі ділянки при розробці документації на землю.

Стверджувала що відповідач ОСОБА_3 жодним чином не порушує право позивача на користування тією ділянкою, яка перейшла останньому після смерті спадкодавця для обслуговування його ж будинку.

Представник відповідача Новоархангельської селищної ради Лясковський М.Д. суду пояснив, що він є головою селищної ради, позовні вимоги не визнає, оскільки спірна земельна ділянка є власністю територіальної громади, ОСОБА_4 користувалась нею не у відповідності із документацією, були більші розміри і сесія прийняла рішення у відповідності до чинного законодавства.

Представник третьої особи- відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Новоархангельської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмових пояснень-заперечень до суду не наддав.

Представник третьої особи- Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, подав письмове пояснення із проханням справу розглядати за відсутності представника та із зазначенням, що 13.02.2012 року Інспекцією зереєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації : «Магазин змішаної торгівлі з житловими кімнатами на другому поверсі по АДРЕСА_1» , яка подана ОСОБА_3 як замовником будівельних робіт,вказаний об'єкт збудовано на підставі дозволу № 310/2008-КР виданного 11.12.2008 року. За зверненням ОСОБА_2 посадовою особою Інспекції з виїздом на місце було проведено позапланову перевірку, за результатами якої складено акт № 66/2014-Нахр від 21.01.2014 року з якого вбачається, що порушень норм чинного містобудівного законодавства не виявлено, підстав для втручання в межах наданих повноважень з боку Інспекції не було.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 є власником житлового будинку, який розташований у АДРЕСА_2, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.07.2013 року (номер запису про право власності -1499916) на підставі рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20.06.2013 року за №394/705/13-ц.

При зверненні ОСОБА_2 із заявою про дачу згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, рішенням Новоархангельської селищної ради № 1392 від 22.08.2013 року надано згоду заявнику на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 756,6 кв.м для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової забудови АДРЕСА_2.

Другим пунктом цього рішення вказано при розробці технічної документації із землеустрою відступити 1 метр по всій довжині земельної ділянки від будинку ОСОБА_3, розташованого по АДРЕСА_1 для проведення робіт по його обслуговуванню.

За результатами розгляду його повторної заяви з аналогічних підстав, рішенням Новоархангельської селищної ради № 1523 від 28.11.2013 року надано згоду заявнику на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,0976 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової забудови АДРЕСА_2.

Другим пунктом цього рішення вказано при розробленні технічної документації відступити 1 метр по всій довжині від межі домоволодіння ОСОБА_3, розташованого по АДРЕСА_1 .

Крім того, за зверненням ОСОБА_3, рішенням Новоархангельської селищної ради № 1462 від 28.11.2013 року надано їй згоду на розроблення проектної документації із землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 60 кв.м для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової забудови АДРЕСА_1.

За договором купівлі продажу від 27.12.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Новоархангельського районного нотаріального округу ОСОБА_8 (реєстр № 2875) ОСОБА_3 купила житловий будинок, що розташований у АДРЕСА_1 (а.с.24).

Технічним паспортом на вказаний житловий будинок зазначено його розміри та розміщення відповідно до плану земельної ділянки (а.с.169-зворот).

На підставі дозвільної документації ОСОБА_3 здійснила реконструкцію житлового будинку у двоповерхову будівлю з подальшим розміщенням магазину на першому поверсі за цією ж адресою.

Земельна ділянка під об'єктом в даний час використовується згідно двох державних актів під розміщення магазину та обслуговування житлового будинку (серія ЯК № 931736 та серія ЯК № 091697)(а.с.50,52).

Першочергово земельна ділянка загальною площею 955,4 кв.м. була надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.12.2007 року (а.с.132).

Закон України «Про планування і забудову територій» , який був чинний на час будівництва спірної будівлі (втратив чинність з 12.03.2011 року) встановлює правові та організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій і спрямований на забезпечення сталого розвитку населених пунктів з урахуванням громадських і приватних інтересів.

Відповідно до ст.26 вказаного Закону фізична чи юридична особа, яка подала заяву (клопотання) про намір забудови на земельній ділянці, що перебуває у її власності або користуванні, має право на одержання вихідних даних для проектування об'єкта містобудування.

Основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки; технічні умови щодо інженерного забезпечення об'єкта

містобудування; завдання на проектування.

Статтею 29 цього Закону визначено, що дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Інспекцією ДАБК у Кіровоградській області 11.12.2008 року за № 310/2008-Кр ОСОБА_3 був виданий дозвіл на виконання будівельних робіт зі строком дії до 31.12.2009 року, дозвіл продовжено до 31.12.2010 року(а.с.133)

Викопіюванням з Генплану та ситуаційним планом засвідчено місце розташування на земельній ділянці магазину змішаної торгівлі за адресою АДРЕСА_1 (а.с.134).

За висновком комплексної державної експертизи на проект будівництва «Магазин змішаної торгівлі з житловими кімнатами на другому поверсі АДРЕСА_1» всі експертні комісії дали позитивні висновки (а.с.144-150).

Декларацією про готовність об'єкта до екплуатації яка зареєстрована Інспекцією ДАБК у Кіровоградській області 13.02.2012 року за № засвідчено закінчений будівництвом об'єкт готовим до експлуатації і згідно якого на об'єкті виконано всі передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи. Заходи з охорони праці, забезпечення вибухобезпеки, пожежної безпеки, охорони навколишнього природного середовища і антисейсмічні заходи, передбачені проектом, проведені в повному обсязі (а.с.153-159).

За зверненням ОСОБА_2 Інспекцією ДАБК у Кіровоградській області була проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил ОСОБА_3 за адресою будівлі- АДРЕСА_1 (акт № 66/2014-Нарх) і за її результатами порушень містобудівного законодавства не було встановлено (а.с.121-122).

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Статтею 376 Цивільного кодексу України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України ( про правовий режим самочинного будівництва)» (далі по текту-Постанова) роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров'ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо.

Пунктом 17 Постанови зазначено, що позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК.

Відповідно до п.22 Постанови знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення і суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За висновком будівельно-технічної експертизи від 25.12.2014 року виконані будівельні роботи по реконструкції житлового будинку в двоповерхову будівлю з подальшим розміщенням магазину на першому поверсі, який розташований за адресою АДРЕСА_1 вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва не відповідають у відповідності «Змін до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 № 127 та зареєстрованої в Мінюсті України 10.07.2001 за № 582/5773 ( із змінами та доповненнями від 08.02.2006 за № 42), фактична площа будівлі після реконструкції житлового будинку збільшилась на 28 %, замість нормативних-5 %, що відноситься до самочинного будівництва.

При дослідженні відстань від зовнішньої стіни будівлі магазину змішаної торгівлі із житловими кімнатами на 2-му поверсі по АДРЕСА_1 до зовнішньої стіни житлового будинку по АДРЕСА_2 складає - 3,90 м., що значно менше нормативних протипожежних норм-6,00 м згідно ДБН 360-92** п.3.25*.

Фактичне розташування двоповерхової будівлі у смт Новоархангельську АДРЕСА_1 вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва не відповідає, через відповідно до пункту « 3,25* ДБН 360-92** Містобудування.Планування і забудова міських і сільських поселень» «Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м». Відповідним чином мають формуватися і межі земельних ділянок і проведення межі по стіні будівлі вважається порушенням будівельних норм.

Однак вказана експертиза була проведена експертом лише на підставі ухвали суду та матеріалів цивільної справи, без з'ясування та витребування технічної документації на реконструйований житловий будинок в двоповерхову будівлю з подальшим розміщенням магазину на першому поверсі за адресою АДРЕСА_1, про що підтвердили і сторони в судовому засіданні.

Так експерт прийшов до висновку, що вказана будівля є самочинним будівництвом, оскільки на земельній ділянці по АДРЕСА_1 був розташований житловий одноповерховий будинок з прибудовою загальною площею 78,79 кв.м. Фактично ж на місці бувшого житлового будинку побудований магазин змішаної торгівлі із житловими кімнатами на 2-му поверсі розміром в плані - 12,20 м х 15,00 м, тобто більшої площі, чим площа, що займав попередній житловий будинок, що у відповідності до змін до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.01.2001 року № 127 (зі змінами) є самочинним будівництвом, так як фактична площа будівлі після реконструкції житлового будинку збільшилась на 28 %, замість нормативних - 5%.

Однак ця обставина не може бути прийнята до уваги, оскільки згідно технічної документації на реконструйований будинок його розмір за проектом будівництва становить 12.2 х 10.5 і експерт при огляді не мав цих вихідних даних, щоб стверджувати про незаконне збільшення фактичної площі будівлі.

Також експерт встановив порушення вимог п.3.25* ДБН 360-92, згідно якого відстань від зовнішньої стіни будівлі магазину змішаної торгівлі по АДРЕСА_1 до зовнішньої стіни житлового будинку по АДРЕСА_2 складає 3,90 м, що значно менше нормативних- 6,00 м.

Однак у відповідності до п.3.25* ДБН 360-92 протипожежні розриви між будинками або окремо розташованими господарськими будівлями відповідно до ступеня їх вогнестійкості, а також віддаленість ємкостей горючої рідини на присадибній ділянці (при опаленні будинків рідким паливом) слід приймати відповідно до протипожежних вимог (додаток 3.1).

Згідно додатку 3.1 «Протипожежні вимоги» протипожежні відстані між житловими будинками треба приймати за таблицею 1 (числівник), що становить 6 метрів, відповідно до ступеня вогнестійкості будівлі змішаної торгівлі, яка має ІІ ступінь вогнестійкості.

Відповідно до Примітки 6 до цієї таблиці відстані між будинками І та ІІ ступенів вогнестійкості допускаться передбачати менше 6 м за умови, якщо стіна вищого будинку, розміщеного навпроти іншого будинку, є протипожежною.

Однак експертом не включено до висновку та не з'ясовано чи є зовнішня стіна будівлі магазину змішаної торгівлі по АДРЕСА_1 протипожежною для дачі беззаперечного висновку щодо нормативу відстані між будинками.

Крім того, відповідно до висновку комплексної державної експертизи на проект будівництва «Магазин змішаної торгівлі з житловими кімнатами на другому поверсі АДРЕСА_1» від 08.12.2008 року № 208 К/2008-П за результатами повторного розгляду проекту будівництва, експертними комісіями, які вказані у висновку та видали позитивні висновки:- державної експертизи у частині пожежної безпеки-Управлінням з ПНПД ГУ МНС України в Кіровоградській області з кінцевим висновком-«порушень вимог пожежної безпеки не виявлено»- висновок від 17 березня 2008 року № 11/09.02-01/2243 (а.с.145,151).

За таких обставин суд критично відноситься до результатів проведеної експертизи і в сукупності з іншими доказами по справі приходить до висновку, що будинок змішаної торгівлі по АДРЕСА_1 не є самочинним будівництвом.

Статтею 377 Цивільного кодексу України зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України в редакції станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 (час смерті спадкодавця ОСОБА_4) право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право користування земельною ділянкою.

Доказів того, що ОСОБА_4 при житті мала, а позивач ОСОБА_2 має підтверджуючі документи на право власності чи користування спірною земельною ділянкою до суду не надано.

Відповідно до ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно зі ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Таким чином при прийнятті оспорюваних рішень Новоархангельська селищна рада діяла в межах чинного законодавства і прийнятими рішеннями не порушила права позивача, оскільки спірна земельна ділянка є власністю територіальної громади і у відповідності до вимог ст.12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад належить до повноважень селищної ради.

Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

За вищезазначених обставин позивачем не доведено неправомірність прийнятих рішень Новоархангельською селищною радою та не доведено, що будівля, яка побудована ОСОБА_3є самочинним будівництвом, а також не доведено порушення його право користування спірною земельною ділянкою, а тому правові підстави для задоволення позову відсутні.+89

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про планування і забудову територій»,ст.ст. 21,375,376,377,391,393 ЦК України, ст.ст.12,126 Земельного Кодексу України, ст.ст. 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Новоархангельської селищної ради про визнання незаконними та скасування рішення Новоархангельської селищної ради № 1462 від 28.11.2013 року, пункту 2 рішення Новоархангельської селищної ради № 1392 від 22.08.2013 року, пункту 2 рішення Новоархангельської селищної ради № 1523 від 28.11.2013 року та до ОСОБА_3 про зобов'язання за власний рахунок знести самочинно збудоване нерухоме майно- двоповерхову будівлю (магазину на першому поверсі та житлового приміщення на другому поверсі) розташований за адресою АДРЕСА_1 відмовити.

Заходи забезпечення визначені ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2014 року щодо заборони Новоархангельській селищній раді Новоархангельського району Кіровоградської області, її органам, в тому числі виконкому, сесії, а також її посадовим особам, приймати рішення, надавати дозволи та вчиняти інші дії щодо відчудження або передачі в користування в будь-який спосіб будь-яким особам земельної ділянки площею 60 кв.м чи її частини, розташованої у АДРЕСА_2 скасувати.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або у разі, якщо особи, які брали участь у справі, не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: