З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"15" січня 2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді Камінського В.П.
за участі секретаря - Яковець К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду з цією заявою і вказав, що 24.04.2008 року відповідач отримала кредит в розмірі 9 864,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.04.2010 року включно, відповідно до договору №VIXRRX00210009. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 26.11.2014 року відповідачем допущена заборгованість в сумі 57 178,46 грн., яка складається з 9 857,77 грн. - заборгованість за кредитом; 1 284,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 946,96 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 41 890,49 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт): 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 2 698,97 грн. - штраф (процентна складова).
В зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 57 178,46 грн., а також судові витрати у розмірі 571,78 грн..
В судове засідання представник позивача Сауляк Є.В. не з'явився, але надав суду письмову заяву проте, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі, а також не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, яке вона 31.12.2014 року отримала особисто (а.с.40), але до суду не з'явилась, причини неявки не повідомила, а згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, так як згідно положень ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до положень ч.1, 2 ст.614 ЦК України - особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.
В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач уклали кредитний договір №VIXRRX00210009 від 24.04.2008 року, що підтверджується ксерокопією останнього (а.с.7-8) та умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) (а.с.9-13); за умовами якого позивачем надано відповідачу строковий кредит в розмірі 9 864,00 грн. і які відповідач отримав; станом на 26.11.2014 року відповідач допустив заборгованість по кредиту в розмірі 57 178,46 (а.с.5-6).
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, тому заборгованість по сумі кредиту - 9 857,77 грн.; заборгованість по процентах за користування кредитом - 1 284,27 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 949,96 грн. та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 12 089,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача штрафів: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 2 698,97 грн. за несвоєчасність виконання зобов'язання, суд виходить з наступного.
За змістом ст.549 ЦК України, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.
Згідно з Розділом 5 «Відповідальність сторін» умов, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні (п. 5.1.). При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (п. 5.3.).
Аналізуючи умови надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) та розрахунок заборгованості за кредитом судом встановлено, що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором банком одночасно нарахована пеню та штраф, при цьому останній нарахована в тому числі, й на суму пені, яка включена до розрахунку заборгованості, з якої обчислено процентну складову штрафу.
Таким чином банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне у те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне у те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Таким чином суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.
А тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 24 178,00 грн., що складається з 9 857,77 грн. - заборгованість за кредитом; 1 284,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 946,96 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 12 089,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.
Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.61 ч.1 Конституції України, ст.ст. 5, 8, 10, 60, 88, 197, 209, 210, 212, 213, 214, 224-226, 228 ЦПК України, ст. ст. 71, 509, 549 - 552, 610-612, 614, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.П. Камінський