Справа № 455/1206/14 Головуючий у 1 інстанції: Ніточко Л.Й,
Провадження № 22-ц/783/568/15 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Марківа Петра Ігоровича, представника Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк", на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 15 жовтня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство „Альфа-Банк" (в подальшому - „Банк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості на загальну суму 610 793 грн. 63 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 81 040 грн. 26 коп.; заборгованості по відсотках - 50 975 грн. 06 коп., пені за останній рік - 478 778 грн. 31 коп., а також про стягнення судових витрат у сумі 3 654 гривень (а.с. 2-4).

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що 11.01.2008 року Банк та ОСОБА_5 уклали кредитний договір № 700002983, згідно якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 11 226, 12 доларів США (в подальшому - „Кредитний договір").

У порушення умов Кредитного договору, позичальник ОСОБА_5 свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 14.07.2014 року має прострочену заборгованість за кредитом, яка і є предметом позовних вимог.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з Кредитного договору, 12.01.2008 року Банк та ОСОБА_4 уклали договір поруки № 700002983-П (в подальшому - „Договір поруки"), відповідно до якого боржник та поручитель відповідають перед Банком за порушення обов'язків за Кредитним договором, як солідарні боржники, однак відповідач, як поручитель, не реагує на вимогу Банку про дострокове повернення кредиту (а.с. 2-4).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 59-60).

Дане рішення оскаржив Марків П.І. - представник Банку.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що Цивільним кодексом України не передбачено скорочення строку позовної давності для пред'явлення вимог до поручителя у разі невиконання кредитного зобов'язання боржником, якщо у договорі поруки не встановлено строку його дії, а відтак вважає помилковим висновок суду про те, що Банком пропущено шестимісячний строк на звернення до ОСОБА_4, як поручителя, з вимогою виконання зобов'язання (а.с. 71-73).

Сторони спору (в т.ч. - і апелянт), будучи повторно своєчасно належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи (а.с. 111-114), повторно в судове засідання не з'явилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 251 та ч.1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, що має юридичне значення, і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін - певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, що має юридичне значення (ч.2 ст. 251, ч.2 ст. 252 ЦК України).

Таким чином, умова договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки.

За таких обставин порука на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Вище наведена правова позиція знайшла своє відображення у постановах Верховного Суду України (зокрема) від 21.05.2012 року за № 6-48цс11, від 21.05.2012 року за № 6-68цс11, від 18.07.2012 року за № 6-78цс12, які у відповідності до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Судами встановлено та стверджується матеріалами справи, що строком повного повернення кредиту, який отримала ОСОБА_5, відповідно до п.2.3 Кредитного договору є 12 січня 2013 року (а.с. 5).

Відтак, Банк щонайпізніше 12 січня 2013 року набув права на пред'явлення вимоги до поручителя за Договором поруки (відповідача ОСОБА_4), однак така вимога до згаданого поручителя була пред'явлена лише 23 липня 2014 року (через більш, як 18 місяців), а даний позов подано до суду лише 12 серпня 2014 року (через 19 місяців).

За вище наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що порука припинилася - у зв'язку з пропуском Банком шестимісячного строку на пред'явлення вимоги до поручителя (ОСОБА_4), а тому позовні вимоги Банку до згаданого відповідача до задоволення не підлягають.

Відтак колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків оскаржуваного рішення, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Марківа Петра Ігоровича, представника Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк", відхилити та залишити рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 15 жовтня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: