Провадження №2/751/78/15
Рішення

Іменем України

11 лютого 2015 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Філатової Л. Б.

при секретарі Грищенко Н. С.

з участю: позивача ОСОБА_1 і його представника ОСОБА_2, представників відповідача - Чумака А.В. і Березко Б.М., представника третьої особи на боці відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Міський Палац культури» Чернігівської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до КП «Міський Палац культури» про стягнення 5550 гривень матеріальної шкоди, 1000 гривень моральної шкоди, 1487 гривень 20 копійок судових витрат. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що 26.12.2012 року належний на праві власності автомобіль Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 залишив на стоянці в АДРЕСА_1 на території господарського двору КП «Міський Палац культури», яка взята в оренду ФОП ОСОБА_5 Вказує, що 27.12.2012 року на стоянці виявив механічні пошкодження даху та капота автомобіля, які виникли в результаті падіння льодової глиби з даху тильної сторони приміщення КП «Міський Палац культури», з приводу чого повідомив адміністрацію стоянки та звернувся із заявою до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, за ремонт автомобіля у ФОП ОСОБА_8 сплатив 5550 гривень. Зазначає, що моральної шкоди зазнав через душевні страждання у зв»язку з пошкодження автомобіля, оскільки був порушений нормальний робочий ритм, на платній основі залучав транспортні засоби. В обгрунтування вимог посилається на договір оренди № 20 від 27.09.2007 року і додаткові угоди до нього, Правила благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м.Чернігова, ст.ст.23, 1166 ЦК України.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали в повному обсягу і до викладеного в позовній заяві ОСОБА_1 доповнив, що приблизно з літа 2012 року постійно залишав свій автомобіль на території автостоянки в одному й тому ж місці і кожен раз перед цим його оглядав охоронець. Вказав, що ввечері 26.12.2012 року залишив автомобіль у звичайному місці, але не звернув уваги на льодову глибу, яка звисала з даху, а коли 27.12.2012 року прийшов за авто, то дізнався, що його вже розшукує черговий по стоянці і її директор (чоловік ОСОБА_5). Охоронець повідомив, що з даху бадинку на машину впала глиба льоду, пошкодивши її. З чоловіком ОСОБА_5 усно домовилися, що ремонт автомобіля він оплатить по факту, після чого поїхав до ремонтної майстерні, де повідомили, що ремонт здійснять лише після Нового року. Повернувшись до стоянки дізнався, що заборонили пускати на територію, а тому залишив авто на стоянці поряд. Зазначає, що 27.12.2012 року звернувся із заявою до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області і на пропозицію дільничого 28.12.2012 року зустрівся на автостоянці з чоловіком ОСОБА_5 та її сином, які пообіцяли ремонт оплатити, а тому відмовився від проведення перевірки за поданою заявою. Посилається, що на даний час ремонт не оплачений і оскільки рішення суду про стягнення коштів з ОСОБА_5 було скасовано, то вважає, що відшкодувати моральну і матеріальну шкоду має відповідач.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсягу, подали письмові заперечення (а.с.44-45), до яких доповнили, що місце залишення ОСОБА_1 автомобіля, не знаходиться на території автостоянки, оскільки згідно схеми відведення земельної ділянки, автостоянка розташована в 10 метрах від стіни будівлі КП «Міський Палац культури». Зазначили, що у в КП є відповідальна особа, яка займається розчисткою снігу, в тому числі і слідкує за наявністю льодоних брил на даху будівлі, на якій за її конструкцією малоймовірно створення таких глиб. Вказали, що представник відповідача 27.12.2012 року не запрошувався на місце інціденту, про події дізналися лише в грудні 2014 року - через два роки, а отже були позбавлені можливості встановити хід подій на час виявлення пошкодження.

Представник третьої особи на боці відповідача - ОСОБА_5 суду пояснив, що його довірітель дізналась про претензії позивача лише з судової повістки влітку 2014 року, до цього часу ніхто їй нічого не повідомляв, претензій не висував, на місце інціденту не викликали.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 - товариш позивача, суду пояснив, що 26.12.2012 року ввечері разом з ОСОБА_1 ставили автомобіль на автостоянку, на ньоу не було пошкоджень, а зранку 27.12.2012 року, коли підійшов до автостоянки, щоб їхати разом з позивачем у справах, то здалеку побачив пошкодження на даху автомобіля, до якого не підходив.

Вислухавши учасників розгляду, свідка, дослідивши матеріали справи: висновок ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 30.12.2012 року (а.с.6), свідоцтво про реєстрацію ТЗ (а.с.7), договір оренди № 20 від 26.09.2007 року та додаткові угоди до нього (а.с.8-11), акт виконаних робіт № 04 від 01.02.2013 року (а.с.12), рахунок № 04 від 01.02.2013 року і квитанцію б/н від 01.03.2013 року (а.с.13), свідоцтва про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_8, платника єдиного податку (а.с.14-16), свідоцтво про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 (а.с.17), витяг з Статуту КП «Міський Палац культури» Чернігівської міської ради (а.с.30-32), технічні умови на будівництво автостоянки по АДРЕСА_1 та додатки до нього (а.с.49-52), матеріали перевірки ЧМВ УМВС України в Чернігівській області по заяві ОСОБА_1, матеріали цивільної справи № 751/6511/14 Новозаводського районного суду міста Чернігова, суд приходить до наступних висновків.

26.12.2012 року ОСОБА_1 залишив належний йому автомобіль «VOLKSWAGEN» (а.с.7) поблизу стіни будинку АДРЕСА_1, який перебуває на балансі КП «Міський Палац культури» Чернігівської міської ради (а.35-37 справи № 751/6511/14). Дана територія не є предметом договору оренди № 20 від 26.09.2007 року між ФОП ОСОБА_5 і КП «Чернігівський Міський палац культури» (а.с.49-52).

Факт завдання шкоди автомобілю позивача на суму 5550 гривень внаслідок падіння льодової брилі з будівлі «Міського Палацу культури» 27.12.2012 року підтверджується дослідженими судом доказами - поясненнями свідка ОСОБА_9, матеріалами перевірки ЧМВ УМВС України в Чернігівській області по заяві ОСОБА_1, актом виконаних робіт і рахунком № 04 від 01.02.2013 року, квітанцією до прибуткового касового ордеру б/н від 01.03.2013 року (а.9-11 справи № 751/6511/14), які повністю між собою узгоджуються і не спростовуються жодним доказом.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1167 ЦК України передбачає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Пунктом 2.16. Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м.Чернігова, затверджених рішенням Чернігівської міської ради від 29.07.2011 року при снігопадах і ожеледиці суб'єкти благоустрою зобов'язані на територіях прибирання звільняти тротуари, сходи до будинків, установ, організацій, підземних переходів від снігу, льоду та посипати їх піском, своєчасно очищати дахи, водостічні труби, карнизи від льоду із забезпеченням заходів безпеки.

Жодного доказу на підтвердження відсутності вини відповідача у завданні шкоди позивачеві, дотримання ним вимог п.2.16. наведених вище Правил, суду надано не було.

Суд вважає, що ОСОБА_1 зазнав і моральної шкоди, яка виразилась в позбавленні його душевного спокою, пов»язаного з відсутністю можливості використовувати належний автомобіль, необхідності докладення додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст.ст.1166, 1167 ЦК України шкода, вина та причинний зв»язок між неправомірними діями і завданою шкодою є обов»язковими умовами відповідальності за завдану матеріальну та моральну шкоду (за певними виключеннями) і всі ці умови підтверджені дослідженими судом доказами у їх сукупності, а отже саме на відповідачеві лежить обов»язок по відшкодуванню завданої позивачеві шкоди.

При визначенні належного до відшкодування розміру шкоди, суд враховує, що виникненню шкоди сприяла груба необрежність ОСОБА_1, яка виразилася в необачності щодо паркування свого транспортного засобу в безпосередній близькості до стіни будівлі, на даху якої знаходилась льодьона брила, в непереконанні безпеки залишення автомобіля у цьому місці на ніч, в непересвідченні того, що місце стоянки його автомобіля знаходиться на території автостоянки, а не за її межами, враховуючи ступінь вини відповідача у завданні шкоди позивачеві, виходячи з принципів розумності та справедливості, з урахуванням норм статті 1193 ЦК України, вважає за можливе зменшити розмір відшкодування матеріальної шкоди до 2775 гривень, а моральну шкоду стягнути в розмірі 500 гривень.

При вирішенні питання про відшкодування витрат на правову допомогу, суд виходить із змісту ст.88 ЦПК України і розраховує її пропорційно до задоволених позовних вимог з урахуванням Закону України «Про граничний розмір витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року. Оскільки суду не надано розрахунок понесених витрат на правову допомогу, а лише касовий ордер на підтвердження їх оплати (а.с.18), представник позивача - адвокат приймав участь у судовому засіданні, то суд розраховує витрати на правову допомогу виходячи із часу участі представника в судовому засіданні і стягує їх пропорційно до задоволених вимог - стягненню підлягають кошти в розмірі 1218 грн х 40% х 2 год 09 хв х 50% (задоволено позовні вимоги) = 523 гривні 74 копійки.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.45-46, 57-66, 88, 208, 209, 212-215, 292 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1193 Цивільного Кодексу України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства «Міський Палац культури» Чернігівської міської ради (р/р 88 в ОПЕРВ ОУ ОБ у м.Чернігові, МФО 353553,код 22824664) на користь ОСОБА_1 2775 гривень матеріальної шкоди, 500 гривень моральної шкоди, 523 гривні 74 копійки судових витрат, а всього - 3798 (три тисячі сімсот дев»яносто вісім) гривень 74 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л. Б. Філатова