Справа № 361/7734/14-ц Головуючий у І інстанції Дутчак І.М.
Провадження № 22-ц/780/496/15 Доповідач у 2 інстанціїГуль В.В.
Категорія 57 13.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Антоненко В.І., Сержанюка А.С.,

при секретарі: Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и л а:

у вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2012 року, що набрало законної сили про стягнення з заявника на користь ОСОБА_2 1/4 частини аліментів із вересня 2013 року по лютий 2014 року виникла заборгованість у розмірі 6983 грн.

З метою виконання судового рішення постановою держвиконавця Відділу Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції від 13.08.2014 року на автомобіль заявника Лексус, д.н. НОМЕР_1 накладено арешт.

Під час розгляду справи боржником погашено заборгованість повністю в зв'язку з чим заявник просив на підставі ст. 60 Закону України ''Про виконавче провадження'' звільнити арештоване майно з під арешту.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позов необгрунтований і правових підстав для його задоволення не має.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як на підставу для задоволення своїх вимог позивач посилається на ст. 60 Закону України ''Про виконавче провадження'', яка передбачає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Встановлено, що у даних правовідносинах ОСОБА_1 є боржником і на її автомобіль Лексус, д.н. НОМЕР_1 накладено арешт.

Таким чином, коли арешт накладено на автомобіль боржника, а не на ішу особу, у якої на підставі вказаної норми ст. 60 Закону України ''Про виконавче провадження'' може виникнути право на зняття арешту, правових підстав для застосування цієї норми не має в зв'язку з цим висновок суду про необгрунтованість позовних вимог відповідає законодавству.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про неправильні висновки суду не заслуговують на увагу, оскільки вказаною нормою законодавства виниклі правовідносини не регулюються.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді