АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А[1]

08 січня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва Мазурик О.Ф., вирішуючи питання про визначення підсудності у справі за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за період навчання, -

в с т а н о в и в:

В порядку ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на адресу Апеляційного суду м. Києва 31 грудня 2014 року надійшло клопотання представника Одеського державного університету внутрішніх справ Ходоровського Я.О. про визначення територіальної підсудності у справі.

Статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, та забезпечення розгляду цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя - місцевим загальним судам міста Києва, що визначаються Апеляційним судом м. Києва.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звернувся з позовом що виник з договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ до відповідача, місцем проживання якого є: АДРЕСА_1.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Разом з цим, частиною 8 ст. 110 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтись також за місцем виконання цих договорів.

Дане положення встановлює правила підсудності на вибір позивача - альтернативної підсудності. Сутність цієї підсудності полягає у тому, що вона не виключає можливості звернення до суду за правилами загальної підсудності, а, навпаки, поряд з цією, встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обирати один із двох чи декількох судів.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті за своєю природою є таким, що підпадає під категорію договорів визначених ч. 8 ст. 110 ЦПК України, суд приходить до висновку, що, позивач не скористався всіма наданими йому цивільно-процесуальним законодавством правами на звернення до відповідного суду за правилами альтернативної підсудності, в зв'язку з чим клопотання Одеського державного університету внутрішніх справ про визначення територіальної підсудності у справі з підстав передбачених Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є передчасним.

Керуючись ст. 107, 109, 113 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Одеському державному університету внутрішніх справ в задоволенні клопотання про визначення територіальної підсудності у справі.

Позовну заяву Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за період навчання повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з часу її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подання скарги безпосередньо до цього суду.

Суддя:

№ апеляційного провадження: 22-вп/796/32/2015

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.