15.01.2015 Справа № 363/4804/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого : судді Купрієнка С.І.

секретаря : Мядзель О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вишгороді справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія „Інтер-Поліс" до ОСОБА_1 , 3-а особа ОСОБА_2 про визнання недійсним договору страхування

В С Т А Н О В И В

Позивач ПАТ „Страхова компанія „Інтер-Поліс" звернулась з даним позовом в якому просить визнати недійсним укладений між ПАТ СК „Інтер-Поліс" та ОСОБА_1 договір страхування у вигляді полісу обов*язкового страхування цивільно-правової відповіадльності власників наземних странспортних засобів АС № 9099677.

Свої вимоги позивач обгрунтував тим ,що договір було укладено з поршкнням ст.18 Закону України „Про страхування".

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечує , пояснивши ,що він сплатив кошти безпосередньо під час укладення договору страхування , про що було зроблено відмітку в самому страховому полісі. Раніше він також укладав договори стархування аналогічним чином з ПАТ СК „Інтер-Поліс" , і ніколи не виникало проблем із страховим відшкодуванням.

3-а особа ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився , про день розгляду справи належним чином повідомлений.

Суд вислухавши сторони , дослідивши письмові докази по справі вважає ,що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Так в судовому засіданні встановлено , що 10.02.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ СК „ІНТЕР-ПЛЮС" було укладено ПОЛІС обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9099677 (ас.4).

Відповідно до п.10 вищезазначеного ПОЛІСУ , ОСОБА_1 було сплачено страховий платіж в розмірі 370,82 гривни . Страховий платіж сплачено -10.02.2014 року о 13-00 годині.

08.08.2014 року в с.Козелець Козелецього району Чернігівської області сталась дорожно-транспортна пригода за участю транспортних засобів РЕНО днз. НОМЕР_1 , власником якого являється відповідач ОСОБА_1 , який керував ОСОБА_3 , та ДЕУ Ланос днз.НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2, 3-а особа по справі (ас.6-7).

Відповідно до ст.16 Закону України „Про страхування" , договір страхування-це письмова угода між страхувальником і страховиком , згідно з якого страховик бере на себе зобов*язання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхувальнику або іншій особі , визначеній в договорі страхування страхувальником , на користь якої укладено договір страхування , а страхувальник зобов*язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається відповідно до правил страхування і повинен містити зазначені у вказаній статті обов*язкові реквізити , в т.ч. містити строк дії договору.

Відповідно до ст.18 Закону України „Про страхування" факт укладання договору страхування може посвідчуватись страховим свідоцтвом (полісом , сертифікатом) , що є формою договору страхування і такий договір набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу , якщо інше не передбачене договором страхування.

Відповідно до ст.983 ЦК України , договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником страхового платежу , якщо інше не всатновлено законом.

Відповідно до ст.998 ЦК України , договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках встановлених цим Законом.

Договір страхування також визнається судом недійсним , якщо:

-його укладено після настання страхового випадку;

-об*єктом договору страхування є майно , яке підлягає конфіскації.

Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів , встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1,3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог , які встановлені частинами першою , третьою , п*ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом , але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах , встановлених законом , такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні не було доведено підстав , для визнання недійсним вищезазначеного договору страхування , а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Пояснення представника позивача про те , що відповідачем ОСОБА_1 не було здійснено страховий платіж не відповідає дійсності , воно спростовується поясненням ОСОБА_1 про те , що він здійснив страховий платіж під час укладення договору страхування , а також дослідженим в судовому засіданні оригіналом страхового Полісу АС № 9099677 , із якого вбачається , що відповідно до п.10 вищезазначеного ПОЛІСУ ОСОБА_1 було сплачено страховий платіж в розмірі 370,82 гривни . Страховий платіж сплачено -10.02.2014 року о 13-00 годині.

Керуючись ст.ст.10,60,212,213 ЦПК України, на підставі ст.ст.8,16,18 Закону України „Про страхування" , ст.ст. 203,215 , 983,988,998 ЦК України , суд

В И Р І Ш И В

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія „Інтер-Поліс" до ОСОБА_1 , 3-а особа ОСОБА_2 про визнання недійсним договору страхування , відмовити .

Рішення на протязі 10 днів з дня проголошення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області , шляхом подачі скарги через районний суд.

Суддя