Справа № 682/465/15-ц
Провадження № 2/682/286/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Захарчук С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області в місті Славута цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» в особі представника Богомазова П.С. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача вказує на те, що 24 березня 2008 року між ОСОБА_1 та банком було укладено кредитний договір № 2039-015/08Р, за яким вона отримала кредитні кошти в розмірі 12127 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,99 % річних, з визначеним строком користування кредитом до 24 березня 2015 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань відповідачкою ОСОБА_1 було передано в заставу автомобіль марки VAZ, модель НОМЕР_1, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який було придбано за кредитні кошти.

З метою забезпечення договору кредиту між банком та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 2039-015/08Р від 24 березня 2008 року, за яким відповідач ОСОБА_2 виступив поручителем за Договором кредиту.

Договором від 26 лютого 2009 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 2039-015/08Р від 24 березня 2008 року, були внесені зміни щодо предмета договору, а саме було збільшено розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами, та внесено зміни щодо порядку надання кредиту, умов погашення заборгованості та сплати відсотків, за якими позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом щомісяця до 10 числа включно шляхом внесення грошових коштів згідно графіку погашення кредиту.

В порушення умов договору відповідачі зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконали, у зв'язку з чим 17 січня 2015 року позивач звернувся з вимогою про сплату заборгованості по кредиту, відсотках та вимогою про сплату штрафних санкцій.

Відповідачкою ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконувалися і станом на 26 травня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 17925,59 доларів США, що еквівалентно в національній валюті 209027,09 гривень.

Позивач просить стягнути солідарно із відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2039-015/08Р від 24 березня 2008 року на загальну суму 209027,09 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 10243 доларів США, пені за прострочення плати по кредиту 1759 доларів США, заборгованості за відсотками за користування кредитом 5236,59 доларів США, пені за прострочення плати по відсоткам 687 доларів США, а також судові витрати по справі в розмірі 2119,85 гривень за сплату судового збору.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримули в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та представник відповідачки ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надавши письмові пояснення до позову з клопотанням про застосування строків позовної давності до позовних вимог позивача. Зокрема, відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні дала пояснення, що дійсно 24 березня 2008 року уклала кредитний договір з банком. За умовами укладеного договору відповідачка зобов'язувалася погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в розмірі 145 доларів США щомісячно до 10 числа наступного місяця. З серпня 2009 року ОСОБА_1 перестала виконувати свої зобов'язання перед банком.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 24 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Правекс-Банк» (правонаступник АКБ «Правекс-Банк») було укладено кредитний договір № 2039-015/08Р, за умовами якого відповідачка отримала кредитні кошти в розмірі 12127 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,99 % річних, з встановленим строком користування кредитом до 24 березня 2015 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань між відповідачкою ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Правекс-Банк» (правонаступник АКБ «Правекс-Банк») було укладено договір застави транспортного засобу № 2039-015/08Р від 24 березня 2008 року, за умовами якого було передано в заставу автомобіль марки VAZ, модель НОМЕР_1, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який було придбано за кредитні кошти.

З метою забезпечення договору кредиту між банком та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 2039-015/08Р від 24 березня 2008 року, за яким відповідач ОСОБА_2 виступив поручителем за Кредитним договором.

Договором від 26 лютого 2009 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 2039-015/08Р від 24 березня 2008 року, були внесені зміни щодо предмета договору, а саме було збільшено розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами, та внесено зміни щодо порядку надання кредиту, умов погашення заборгованості та сплати відсотків, за якими позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом щомісяця до 10 числа включно шляхом внесення грошових коштів згідно графіку погашення кредиту.

За даними пункту 1.3. Договору поруки, поручитель ОСОБА_2, підписавши цей договір, дав згоду на збільшення розміру, забезпеченого порукою зобов'язання позичальника у випадку внесення змін та доповнень до кредитного договору в односторонньому порядку.

Свої зобов'язання за кредитним договором відповідачка ОСОБА_1 виконувала неналежним чином та станом на 25 травня 2014 року допустила заборгованість перед позивачем на загальну суму 209027,09 гривень.

Вказані обставини підтверджуються даними: Кредитного договору № 2039-015/08Р від 24 березня 2008 року, Договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 2039-015/08Р від 26 лютого 2009 року, Договору поруки № 2039-015/08Р від 24 березня 2008 року, Договору застави транспортного засобу № 2039-015/08Р від 24 березня 2008 року, розрахунку заборгованості за кредитним договором, довідки про курс гривні до іноземної валюти станом на 26 травня 2014 року, вимог від 17 січня 2015 року, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «Правекс-Банк» від 23 вересня 2009 року, витягу зі статуту, генеральної ліцензії на право здійснювати банківські операції в іноземній валюті.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 1048, 1049 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону.

При вирішенні справи суд приймає до уваги те, що, відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано клопотання про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, в зв'язку з чим просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюються тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до пункту 1.2. Договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 2039-015/08Р від 26 лютого 2009 року, п.4.4 розділу «Порядок надання кредиту, умови погашення заборгованості та сплати відсотків» викладено у наступній редакції: «п.4.4 Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом щомісяця до 10 числа включно шляхом внесення грошових коштів згідно графіку погашення кредиту, встановленому у Додатку № 2 до цього Договору».

Судом об'єктивно встановлено, що змінами, внесеними до кредитного договору, позичальник взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом щомісячно до 10 числа включно, згідно графіку погашення кредиту.

Позовна давність щодо кредитних коштів і процентів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами має обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, згідно постанови Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-20цс14.

За даними розрахунку заборгованості та поясненнями самої ОСОБА_1 погашення боргу за кредитним договором останній раз проводилося в липні 2009 року, а отже до 10 серпня 2009 року відповідачка черговий щомісячний платіж не здійснила, а тому початком перебігу строку позовної давності необхідно вважати 11 серпня 2009 року.

Таким чином перебіг позовної давності за вимогами кредитора розпочався з серпня 2009 року і до моменту направлення вимоги 17 січня 2015 року та звернення до суду з позовними вимогами 04 лютого 2015 року такий строк сплив.

Крім того, згідно п.9.2 Кредитного договору, сторони шляхом підписання даного договору дійшли згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості за кредитом та (або) сплатою відсотків за користування кредитом строк користування кредитом, зазначений у п.1.2 даного Договору, припиняється достроково на 10 день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення.

Таким чином, кредитний договір, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Правекс-Банк» (правонаступник АКБ «Правекс-Банк») припинив свою дію з 10 вересня 2009 року.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд вважає, що є передбачені законом підстави для відмови в задоволенні позову в зв'язку з спливом строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 14, 18, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення терміну подання апеляційної скарги, якщо її не було подано; після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя Мацюк Ю. І.