Справа № 206/7396/14-ц
Провадження № 4-с/206/37/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська

в складі:

головуючий суддя: Маштак К.С.

при секретарі: Колісник В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» на дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся заявник зі скаргою на дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги зазначив, що 22.10.2014 року державним виконавцем Самарського ВДВС ДМУЮ Іваненко М.Ю. було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження № 45152854, тобто відмову в прийнятті до провадження виконавчого листа від 10.10.2014 року № 206/2259/13-ц, № 2/206/615/13 виданого відносно ОСОБА_2 Постанова була отримана 30.10.2014 року ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» поштою. Підставою для винесення державним виконавцем вказаної постанови послугувало те, що на думку державного виконавця наданий заявником виконавчий лист не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відсутні ідентифікаційний номер та дата народження боржника. Заявник вважає, що постанова є незаконною порушує права заявника. Заявник вважає, що виконавчий лист відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номера боржника не унеможливлює примусове виконання судового рішення. Заявник просив визнати постанову державного виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ Іваненко М.Ю. неправомірною та скасувати. Зобов'язати державного виконавця відкрити виконавче провадження.

Представник заявника в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду скарги повідомлений. Представник Самарського ВДВС ДМУЮ державний виконавець надав заяву в якій просив розгляд скарги здійснювати за його відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.10.2014 року державним виконавцем Іваненко М.Ю. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження в зв'язку з невідповідністю виконавчого документу вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутні відомості про особу боржника (число, місяць, рік народження та ідентифікаційний номер) (а.с. 4).

З виконавчого листа № 2/206/615/13 дійсно вбачається відсутність відомостей про особу боржника, а саме: число, місяць, рік народження та ідентифікаційний номер (а.с. 5).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій посадових осіб, фізичних і юридичних осіб. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Так, відмовляючи у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець не врахував, що стягувач самостійно обмежений правами отримувати конфіденційну інформацію щодо боржника. Отримання такої інформації судом після завершення розгляду справи і видачі виконавчого листа законом не передбачена. Крім того, згідно зі ст. 32 Конституції України, ст. 302 ЦК України ніхто без згоди особи не може збирати та поширювати конфіденційну інформацію про неї чи її персональні дані.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

При розгляді даної скарги, суд також звертає увагу на те, що у рішенні від 27 листопада 2008 року у справі «Крутько проти України» (№2), Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (no.1) (GC), no. 36813/97, п.197 ЄСПЛ 2006). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Джорж Естіма проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998*II, п. 35, та «Сіка проти Словакії» (Sica v. Slovakia), №2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).

Застосовуючи процедуру «пілотного рішення» у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (рішення від 15 жовтня 2009 року, остаточне від 15.01.2010 року) Європейський суд з прав людини знову констатував, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Виконання судового рішення це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов'язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до п. 18 Постанови 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Виходячи зі змісту ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи усі наявні докази по справі, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, а також положення діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 383, 384, 385, 387, 388 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати постанову державного виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ Іваненко М.Ю. від 22.10.2014 року №45152854 неправомірною.

Зобов'язати державного виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ Іваненко М.Ю. усунути порушення та відкрити виконавче провадження за виконавчим листом від 10.10.2014 року № 206/2259/13-ц, 2/206/615/13 про стягнення 3270,22 грн. збитків та 229,40 грн. судового збору з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя: К.С. Маштак