Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Неганової Н. В. ,

при секретарі - Савіцькому Я. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми за договором позики

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що у вересні 2003 року він позичив своєму племіннику ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 52 000 гривень, які останній зобов'язався повернути у строк до 04.04.2014 року. В зазначений строк відповідач взяте на себе зобов'язання не виконав, до цього часу борг не повернув. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 52 000 гривень.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позову.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 24.09.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 52 000 гривень, а ОСОБА_2 зобов'язався повернути кошти в строк до 04.04.2014 року. На підтвердження цього ОСОБА_2 власноручно написав позивачу розписку (а.с.7 - копія розписки).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За договором від 24.09.2003 року встановлений термін повернення грошей - до 04.04.2014 року.

Однак, відповідач борг позивачу не повернув й до цього часу.

Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, то неповернута сума коштів підлягає стягненню з нього на користь позивача за рішенням суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений, а тому підлягає задоволенню.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, ст.ст. 526, 525, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 79, 88, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 52 000 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 520 гривень, а всього стягнути 52 520 гривень (п'ятдесят дві тисячі п'ятсот двадцять гривень).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. В. Неганова