Справа № 361/6032/14 Головуючий у І інстанції Сердинський В.С.
Провадження № 22-ц/780/1125/15 Доповідач у 2 інстанції Антоненко
Категорія 46 10.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Гуля В.В., Мельника Я.С.,

за участю секретаря - Ромашини І.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. У позовній заяві зазначали, що вони є співвласниками житлового будинку №37 з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Їхньою сусідкою є відповідач ОСОБА_3, яка в 1999 році без відповідних дозволів та погоджень із державними органами побудувала два двоповерхові будинки, гараж, погріб та металеву конструкцію під курятник. Вказані споруди знаходяться на відстані близько 0,5 метра від огорожі, що порушує вимоги п.3.17 Б.2.4.-1-94 «Планування та забудова міських та сільських поселень», згідно з якими відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни має бути не меншою ніж 1,0 метр, при цьому повинно бути забезпечене налаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів на територію суміжних ділянок. Вищевказане порушення підтверджується протоколом виїзної комісії Княжицької сільської ради Броварського району Київської області та листами сільського голови Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області. До сараю відповідача було проведено газове постачання, що не відповідає протипожежним нормам та створює реальну загрозу вибуху газу, що може призвести до пошкодження майна позивачів та втрати здоров'я. Також має місце затінення земельної ділянки позивачів, оскільки прибудова знаходиться на захід від їх будинку. Відповідачем не було встановлено стічних труб на даху одного із будинків для атмосферних опадів, у зв»язку з чим вода із даху потрапляє прямо на подвір'я будинку, що в свою чергу призводить до значних незручностей в користуванні земельною ділянкою. На неодноразові звернення до органів місцевого самоврядування, організацій, установ, а також на усні вимоги виправити вказані порушення, ОСОБА_3 не реагує, тому позивач змушений звернутися із позовом до суду.Посилаючись на викладене, позивач просив суд зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, 37, шляхом знесення самочинно збудованого двоповерхового будинку, гаража, погребу та металевої конструкції (прибудови) під курятник та шляхом переміщення птиці на відстань, яка визначена ветеринарно-санітарними вимогами утримання птиці в особистих селянських господарствах.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2014 року позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Гагаріна, 37, шляхом знесення металевої конструкції (прибудови) для утримання птиці та переміщення на відстань, яка визначена ветеринарно-санітарними нормами для утримання птиці в особистих селянських господарствах. В іншій частині позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення самочинно збудованого двоповерхового будинку, гаража і погреба - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити всі позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками житлового будинку із відповідними надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №991951, виданого 24 грудня 2007 року на підставі рішення 13 сесії 05 скликання Княжицької сільської ради Броварського району Київської області №924 від 26 червня 2007 року, позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-КВ №033212, виданого на підставі рішення VIII сесії ХХІІ скликання Княжицької сільської ради Броварського району Київської області від 21 листопада 1995 року, відповідач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,313 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Рішенням виконавчого комітету Княжицької сільської ради Броварського району Київської області №39 від 24 червня 1997 року, відповідачу ОСОБА_3 дозволено будівництво по індивідуальному проекту двоповерхового будинку загальною площею 191,76 кв.м. та господарських будівель: погребу 3,7х5,0м., гаражу 5,0х8,6м., приміщення для інвентарю 5,28х14,13м., літної кухні 5,28х4,8м., зі знесенням старого будинку за адресою: АДРЕСА_2. 01 серпня 1997 року відповідачу ОСОБА_3 було видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки площею 0,30 га відповідно до проекту індивідуальної забудови. План забудови садиби відповідача ОСОБА_3 був погоджений із начальником служби державного пожежного нагляду, головним санітарним лікарем та головним архітектором відділу містобудування та архітектури Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро.

Згідно із листом відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства №68 від 20 липня 1999 року, при обстеженні на місці відділом встановлено, що ОСОБА_3 самовільно без оформлення технічної документації збудувала гараж розмірами 5,6х8,6м., погріб - 5,6х3,7м. та розпочала будівництво житлового будинку розмірами 14,13х10,28м. і господарської будівлі розмірами 5,20х10,40м.. За самовільне будівництво ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності і їй дано припис про припинення будівництва.

Встановивши вищезазначені обставини та застосувавши до спірних правовідносин положення ст. ст. 130, 152 ЗК України, суд першої інстанції правильно визначив, які правовідносини виникли між сторонами, застосував до них необхідні норми матеріального права та прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.130 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Стаття ст. 152 ЗК України дає право землекористувачу вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці права не пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Так, судом першої інстанції було з'ясовано, що будинок відповідача ОСОБА_3 є недобудований, визнаний самочинною забудовою та не введений в експлуатацію, також самочинними забудовами є побудований відповідачем погріб та гараж, а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що питання про знесення самочинних забудов може ставитися тільки відповідним органом місцевого самоврядування з дотриманням вимог ст.. 376 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачами по справі не надано жодних належних та допустимих доказів відповідно до положень ст..ст. 58-60 ЦПК України, які б свідчили, що зведені відповідачкою будівлі порушують їх право користування належною їм земельною ділянкою.

Щодо позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення металевої конструкції (прибудови) для утримання птиці та переміщення на відстань, яка визначена ветеринарно-санітарними нормами для утримання птиці в особистих селянських господарствах, то вони підлягають задоволенню, оскільки ця конструкція знаходиться на межі земельних ділянок, власниками яких є сторони по справі, розташована під вікнами житлового будинку позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та влітку, коли відповідач ОСОБА_3 випускає птицю, спричинює цим неприємні запахи та незручності у здійсненні позивачами своїх законних прав власників житлового будинку та земельної ділянки.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Наданий позивачами до суду апеляційної інстанції лист Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 22 січня 2015 року не може братись до уваги як доказ, оскільки він не був предметом дослідження у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: