Справа № 371/1875/14 Головуючий у І інстанції Пархоменко В. М.
Провадження № 22-ц/780/883/15 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є.М.
Категорія 18 18.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

18 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Поліщука М.А., Журби С.О.,

при секретарі: Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 25 грудня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про розірвання кредитного договору,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року представник позивача звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.09.2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем був укладений кредитний договір № 001-09966-030913.

Відповідно до п. 2.7 частини 2 договору, позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок № НОМЕР_2 в національній валюті України для погашення заборгованості (сплати платежів).

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором, надавши відповідачеві споживчий кредит в сумі 32160грн. 00коп. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі, що підтверджується меморіальним ордером № 61199253 від 04.09.2013 року. (а.с. 3)

Відповідач не виконував належним чином зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 16.07.2014року виникла заборгованість на загальну суму 45757 грн. 12 коп., з яких: заборгованість за сумою кредиту становить 32160 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками становить 2373 грн. 32 коп., заборгованість за комісіями становить 11223 грн. 80 коп.

Вказану суму представник позивача просив стягнути з відповідача на користь банку, а також судові витрати.

Відповідач звернулася до суду із зустрічною позовною заявою про розірвання кредитного договору № 001-09966-030913, посилаючись на те, що позивач просила стягнути всю суму заборгованості за кредитом, але не ставить питання про розірвання кредитного договору, що суперечить справедливості, добросовісності та розумності.

Просив розірвати вказаний кредитний договір з підстав, передбачених ч. 2 ст. 651 та ст. 652 ЦК України, посилаючись на істотну зміну обставин, які неможливо було передбачити при укладанні договору, при цьому розміру заборгованості за кредитним договором не оспорює.

У судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. У своїх письмових запереченнях зустрічний позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача та відповідач у судове засідання не з'явилися, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просить зустрічний позов задовольнити.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 25 грудня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ід.н. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором № 001-09966-030913 від 03.09.2013року в розмірі 45757 грн. 12 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" судовий збір у розмірі 457 грн. 57 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про розірвання кредитного договору залишено без задоволення.

Не погодившись з висновками наведеними в рішенні суду, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про розірвання кредитного договору.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції було встановлено обставини, на підставі яких було зроблено обґрунтований висновок про задоволення позовних вимог позивача, з яким погоджується колегія суддів.

Згідно зі ст. 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність", відносини банка з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Нацбанку України і договорами між клієнтом та банком.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується видати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредитта сплатити проценти. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Колегією суддів встановлено, що 03.09.2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 001-09966-030913, за умовами якого позивач надає відповідачеві кредит в сумі 32160 грн. зі сплатою 9,99 % річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,49% в місяць від суми кредиту на строк 36 місяців (а.с.6-7)

Відповідач зобов'язувалася здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за його використання в порядку і в строки, передбачені договором та згідно графіка платежів на період з 03.09.2013 року по 03.09.2016 року. (а.с. 8)

Відповідно до п. 2.7 частини 2 договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок № НОМЕР_2 в національній валюті для погашення заборгованості (сплати платежів).

Позивачем було виконано всі взяті на себе зобов'язання за договором, а саме, надано відповідачеві споживчий кредит в сумі 32160 грн.00 коп. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі, що підтверджується меморіальним ордером № 61199253 від 04.09.2013 року. (а.с. 3)

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 16.07.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 45757 грн. 12 коп. (а.с. 9)

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює кредитні правовідносини, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів дійшла до висновку, що зустрічний позов відповідача про розірвання кредитного договору не підлягає задоволенню.

Стаття 615 ЦК України передбачає односторонню часткову або в повному обсязі відмову від зобов'язання у разі порушення зобов'язання однією стороною, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору: мета, сума і строк кредиту; умови і порядок його видачі та погашення; види (способи) забезпечення зобов'язань позичальника; відсоткові ставки; порядок плати за кредит; порядок зміни та припинення дії договору; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Статтею 651 ЦК передбачені підстави для зміни або розірвання договору. У судовому порядку ці питання вирішуються, якщо сторони договору не досягли згоди і одна із заінтересованих сторін звернулася з вимогою до суду з двох підстав: має місце істотне порушення договору другою стороною; наявні інші випадки, встановлені договором або законом (ч. 2 ст. 651 ЦК).

Відповідно до п. 2.3 частини 3 договору, відповідач до підписання договору була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, погодилася з умовами та правилами надання банківських послуг, факт отримання кредиту та розмір заборгованості за ним відповідачем не оспорюється.

За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок боржника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.

Посилання апелянта на те, що плату за користування кредитом було із 13,48 % збільшено до 51,87 % без її відома та шляхом введення в оману є безпідставні, оскільки даний кредитний договір був підписаний ОСОБА_2 особисто.

Колегія суддів не встановила нових доказів або обставин які б могли призвести до скасування рішення суду, передбачених вимогами ст. 309 ЦПК України.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 25 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: