Справа № 579/1738/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2015 року Кролевецький районний суд Сумської області

у складі: судді - Сірої Г.І.,

за участі секретаря - Печенової Л.В.,

з участю позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом 05.12.2014року, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 вересня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них з відповідачем народилася донька - ОСОБА_3.

Сімейне життя з відповідачем не склалося. З березні 2014року вони припинили шлюбні відносини і з того часу проживають окремо, відповідач проживає в Закарпатській області.

Донька проживає з нею, знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач не бере участі в матеріальному забезпеченні дитини в добровільному порядку. Вона витрачає на дитину мінімум 1300грн. на місяць для забезпечення самих найнеобхідніших потреб дитини: придбання продуктів харчування, одягу, взуття, ліків, предметів для розвитку і т.п. Вона працює, але коштів не вистачає для належного забезпечення дитини. Тому вона бажає, щоб відповідач стабільно сплачував аліменти на дитину за рішенням суду і просить стягнути аліменти на дитину у розмірі 650грн. на місяць з індексацією відповідно до закону.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, пояснивши при цьому, що відповідач в період, коли вони проживали однією сім'єю, не мав постійного місця роботи, однак мав значні доходи, оскільки працював неофіційно. Вона з донькою проживала в м. Кролевець, а відповідач виїздив на роботу в м. Київ, в Росію, а найчастіше - в Закарпаття, пояснюючи при цьому, що в м. Кролевець він не може знайти роботу з гарною заробітною платою. Систематично він приїздив в м. Кролевець, надавав грошові кошти в сімейний бюджет. На початку березня 2014 року він залишив сім'ю і протягом 2014року він дійсно висилав грошові кошти. Вона не заперечує, що відповідач надавав грошові кошти відповідно до наданих ним квитанцій. Коли вона влітку 2014року захворіла, ОСОБА_2 вислав 3500грн. Вона вважає, що доходи відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти в розмірі 650грн. для забезпечення мінімальних потреб доньки, якій виповнилося 6 років. Він проживає в будинку батька, який помер в 2008році, інші його рідні мають власне житло, інших утриманців відповідач не має.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. 30грудня 2014 року від нього до суду надійшла заява, в якій він просить справу за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів розглядати за його відсутності (а.с.23). При цьому ОСОБА_2 заперечує твердження позивачки про те, що він не давав кошти на утримання дитини, надавши квитанції в підтвердження зворотного (а.с.16, 21), і просить суд визначити розмір аліментів в мінімальному розмірі, встановленому законодавством України, надавши довідку про відсутність у власності нерухомого майна та земельних паїв(а.с.18).

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, що маються в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження (а.с. 4). Як встановлено в судовому засіданні дитина проживає разом з матір'ю, позивачкою у справі, в АДРЕСА_1 (а.с.5). З пояснень позивачки вбачається, що шлюб між сторонами розірвано за рішенням Кролевецького районного суду в січні 2015року.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи дані положення закону, суд вважає, що звернення позивачки до суду є обгрунтованим. Що стосується визначення розміру аліментів, то суд, керуючись положеннями ст. ст. 182, 184 СК України, вважає, що, оскільки відповідач не має постійного стабільного доходу, на що посилається позивачка і в заперечення чого відповідач не надав доказів і не зазначив в своїх заявах, аліменти з нього слід стягнути в твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд керується положеннями ч.1 ст.182 СК України. Суд враховує, що відповідач не надав жодних доказів про його доходи, зокрема, що стосується причин відсутності у нього постійного місця роботи (перебування на обліку в центрі зайнятості, захворювання чи т.ін.), враховуючи, що до його заяв не додані документи про його матеріальне становище. Як вбачається з пояснень позивачки, він має доходи з неофіційних джерел, виконуючи будівельно-ремонтні роботи за домовленістю. Наявність у нього доходів підтверджується і тим, що відповідач протягом березня - серпня 2014року надавав кошти позивачці, розмір яких склав близько 5000грн (а.с.21), про що надав докази сам відповідач. Беручи до уваги вік дитини, суд вважає, що вимоги позивачки до відповідача про матеріальне забезпечення дитини шляхом сплати аліментів в розмірі 650грн. не є завищеними, а з врахуванням наданих сторонами доказів, беручи до уваги, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців він не має, він в змозі сплачувати аліменти в такому розмірі.

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до ст.ст. 180-182,184,191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 214, 215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і жителя АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, жительки АДРЕСА_1, аліменти на доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 650 (шістсот п'ятдесят)грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону до повноліття дитини, починаючи стягнення з 05 грудня 2014року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. І. Сіра