Справа №173/259/15-ц
Провадження №2/173/340/2015
У Х В А Л А

іменем України

19 лютого 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Трофимова Н.А. розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект», третя особа: приватне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про заборону звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

11.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект», третя особа: приватне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про заборону звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона, 26 вересня 2007 р. уклала Кредитний договір про надання споживчого кредиту № 0 з акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який згодом був перейменований на приватне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Предметом договору є надання третьою особою позивачу кредитних коштів в загальному розмірі 25 000,00 дол. США, що на момент укладання договору за курсом НБУ відповідало сумі в розмірі 126 250,00 грн. на строк до 26 вересня 2022 р. Крім цього, позивач згідно Кредитного договору - 1 зобов'язалася сплатити третій особі проценти за користування кредитними коштами у розмірі 10,5% річних та комісію за видачу кредитних коштів у розмірі 20 дол. США, що на день укладення цього договору складало 101 гр. Водночас позивач уклала з третьою особою Кредитний договір про надання споживчого кредиту № 0/ 1 від 26 вересня 2007 р. Предметом даного договору є надання третьою особою позивачу кредитних коштів в загальному розмірі 2 535 грн. на строк до 26 вересня 2022 р. За вказаним Кредитним договором - 2 позивач зобов'язалася сплатити третій особі проценти за користування кредитом у розмірі 14,5% річних. 26 вересня 2007р. з метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитними договорами - 1,2, між позивачем та третьою особою було укладено Договір іпотеки нерухомого майна № 0/0/1/3 від 26.09.2007р. Відповідно п.п. 1 п. 1 предметом Договору Іпотеки є передання в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно, яке належить позивачу на праві власності, а саме: домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_1, загальною площею 137,7 кв.м., який розташований на земельній ділянці 657 кв.м. Підпунктом 2.1. п.1 вказаного договору встановлено, що ринкова вартість предмету іпотеки згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності складає 222 368,00 грн. 28 січня 2014 р. вона отримала поштою від ТОВ «Кей - Колект» лист - повідомлення за № 734926/Б - 947 від 15.01.2015 р. Зі змісту вказаного листа вона дізналася, що на підставі договору факторингу № 2 від 13.02.2012 р. ТОВ «Кей - Колект» придбало право вимоги забоогованості по Кредитному договору № 0 віл 26.09.2007 р. укладеному нею з ПАТ «УкрСиббанк». Наразі відповідач є іпотекодержателем нерухомого майна, що є предметом Договору Іпотеки від 26.09.2007р., яким забезпечено виконання зобов'язань по Кредитному договору № 0 від 26.09.2007 р. Також відповідач повідомив її, шо борг за Кредитним договором - 1 станом на 15.01.2015 р. ніби-то складає у сукупності - 37100,76 дол. США з яких: 24062,73 дол. США - заборгованість за тілом кредиту; 13038,03 дол. США - заборгованість за відсотками. Відповідач безпідставно вважає про наявність неіснуючої заборгованості за кредитом. Вимоги відповідача про сплату боргу за кредитом в сумі 37100,76 дол. США, а також наміри останнього набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання або звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу його від власного імені будь - якій особі - покупцеві на підставі договору купівлі-продажу незаконними, остільки вони не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, прийняті на підставі неправомірних висновків ТОВ «Кей-Колект», тому є протиправними, на підставі чого просить заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект», , протягом дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" вчиняти будь - які дії пов'язані з процедурою звернення стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння, загальною площею 137.70 кв.м., яке знаходиться за адресою: 51600, АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, і.п.н. НОМЕР_1, в тому числі шляхом набуття на нього відповідачем права власності в рахунок виконання основного зобов'язання за одержаним кредитом чи продажу відповідачем предмету іпотеки від власного імені будь - якій особі - покупцеві на підставі договору купівлі-продажу; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позивач подав до суду заяву про забезпечення позову в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - домоволодіння, що належить позивачу, загальною площею 137.70 кв.м., яке знаходиться за адресою: 51600, АДРЕСА_1.

Суд, вивчив матеріали справи, приходить до висновку що клопотання позивача задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 151, ч. 3 ст. 152 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В обгрунтування клопотання, позивач посилається на те, що відповідачем здійснюється позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки, проте, доказів здійснення таких дій не додано, також не доведена необхідність прийняття заходів забезпечення позову та не наведені підстави з яких позивач вважає, необхідним забезпечення позову та не надані докази, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя Н.А. Трофимова