У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та додаткових витрат на утримання дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 7 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 500 грн та додаткові витрати в розмірі 1/2 частини вартості навчання щорічно, до досягнення донькою двадцятитрирічного віку або до закінчення навчання залежно від того, яка з цих обставин настане першою.

На обґрунтування позову зазначала, що їхня з відповідачем повнолітня донька ОСОБА_4 на даний час навчається в Київському національному університеті технологій та дизайну на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги. Дитина не працює, перебуває виключно на її утриманні, а вартість навчання складає 9 тис. грн щорічно. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на навчання доньки не надає, однак має таку можливість, оскільки працює та отримує щомісячний заробіток в сумі 6 тис. грн. Ураховуючи викладене, просила задовольнити позов.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 7 жовтня 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі 370 грн щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання або до досягнення ОСОБА_4 двадцятитрирічного віку залежно від того, яка з цих обставин настане першою. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 в розмірі Ѕ витрат за кожен рік навчання, згідно з договором про навчання від 8 вересня 2013 року № 108/13 до закінчення навчання або до досягнення ОСОБА_4 двадцятитрирічного віку залежно від того, яка з цих обставин настане першою.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що повнолітня ОСОБА_4 навчається у навчальному закладі, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а її батько - відповідач у справі, має можливість таку допомогу надавати, оскільки є працездатним та отримує стабільний дохід.

Проте погодитися з такими висновками суду апеляційної інстанції не можна.

Судами установлено, що сторони з 28 жовтня 1995 року по 1 вересня 1998 року перебували в зареєстрованому шлюбі. 1 серпня 1996 року народилася донька сторін ОСОБА_4, яка на дату звернення до суду досягла повноліття.

З 1 вересня 2013 року ОСОБА_4 на підставі договору від 8 вересня 2013 року № 108/13 навчається в Київському національному університеті технологій та дизайну на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює та не отримує стипендії, а ОСОБА_3 сама не має можливості утримувати її самостійно. Термін навчання з 1 вересня 2013 року по 31 січня 2016 року.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_4 має право на отримання аліментів у зв'язку з продовженням навчання і до досягнення нею 23 років, такий обов'язок поширюється на обох батьків за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача коштів на додаткові витрати, суди не надали належної оцінки обставинам справи про те, що позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки відповідача.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина передбачений гл. 16 СК України, в зазначеній главі не міститься норми про обов'язок батьків нести додаткові витрати.

Правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину встановлені ст. 185 СК України, яка міститься у гл. 15 СК України та поширюється на правовідносини щодо обов'язків батьків з утримання неповнолітніх дітей, а тому її правила не можуть бути розповсюджені на правовідносини, які виникли між повнолітнім та його батьком.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено, його рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 7 жовтня 2014 року скасувати, справу передати на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта