АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/532/15 Справа № 190/1720/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Резніченко М. С. Доповідач - Глущенко Н.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

18 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна О.М., Пищиди М.М.

за участю секретаря - Ялової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідач ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, де просить скасувати рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04.11.2014 року і ухвалити нове про відмову ОСОБА_3 в задоволенні її позовних вимог, посилаючись на те, що суд не прийняв до уваги його стан здоров'я та матеріальне становище, яке не дає можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання /а. с. 66-69/.

Зазначеним рішенням суду від 04.11.2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Суд стягнув з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02.10.2014 року до закінчення навчання у Вищому державному навчальному закладі України «Українська медична стоматологічна академія» м. Полтави до 30.06.2020 року або до досягнення 23 років, що швидше настане, без врахування часу канікул, визначених навчальними планами, на користь матері ОСОБА_3, а також 243,60 грн. судового збору в дохід держави /а. с. 52-54/.

Судом встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03.03.2000 року / а. с. 4 /, від якого мають повнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач ОСОБА_2 / а. с. 5 /.

Відповідач не проживає зі своєю колишньою сім'єю, а на утримання своєї доньки виплачував аліменти до її повноліття. В теперішній час донька знаходиться на утриманні своєї матері - позивачки ОСОБА_3 / а. с. 7 /.

Донька відповідача - ОСОБА_4 є студенткою 1 курсу денної форми навчання (бюджетного навчання) Вищого навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» і термін навчання з 01.09.2014 року до 30.06.2020 року. Стипендію ОСОБА_4 отримує, в гуртожитку не проживає / а. с. 47,48 /.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню, оскільки донька сторін потребує матеріальної допомоги на час її навчання, а відповідач, який має постійну роботу, згідно ст.ст.199,200 СК України, повинен утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання /а. с. 52-54/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду, в частині визначеного розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки та строку стягнення аліментів, - змінити, з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вище викладених обставинах, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про те, що відповідач зобов'язаний, в силу ст.ст. 182,199,200 СК України, утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися, так як вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач може її надати, оскільки є працездатною особою та має постійне місце роботи / а. с. 30,31 /.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно зависив розмір аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі в розмірі 1/6 частини щомісяця з усіх видів його заробітку (доходу).

Виходячи з дійсних обставин справи, матеріального становища, як позивачки /а. с. 8/, так і відповідача (сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини заробітку, за станом здоров'я знаходиться на диспасерному обліку і потребує медикаментозного лікування) / а. с. 28,30,34 /, а також повнолітньої доньки, яка отримує стипендію / а. с. 48 /, - колегія суддів находить можливим зменшити розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки відповідача, яка продовжує навчання, з 1/6 частини до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Отже, рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру аліментів підлягає зміні.

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Між тим, ухвалюючи рішення по справі суд першої інстанції не прийняв до уваги вимоги ч. 1 ст. 199 СК України.

Так, згідно довідки Вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» м. Полтави від 22.09.2014 року, донька сторін є студенткою 1 курсу денної форми навчання (бюджетна форма) і термін її навчання з 01.09.2014 року до 30.06.2020 року / а. с.48 /.

Однак, згідно копій паспорту та свідоцтва про народження, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 / а. с. 5,6 /, тобто 23 роки їй виповнюється ІНФОРМАЦІЯ_8.

Отже, аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, в силу ч. 1 ст. 199 СК України, можуть бути стягнені на період її навчання, але до досягнення нею 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8, тоді як суд першої інстанції постановив рішення про стягнення аліментів до 30.06.2020 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки та в частині визначеного строку стягнення аліментів.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновки суду першої інстанції та встановлені ним обставини.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2014 року, в частині визначеного розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки та строку стягнення аліментів, - змінити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Красноіванівка Пятихатського району Дніпропетровської області, проживаючого в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, - аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої в АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, стягнення аліментів проводити щомісячно на період її навчання починаючи з 02 жовтня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_9, тобто досягнення дочкою 23 років.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

СУДДІ