АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/913/14-ц 22-ц/774/173/К/15
Справа № 214/913/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/173/К/15 суддя Попов В.В.
Категорія - 27 (IV) Доповідач - Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі - Трофименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі, цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25 листопада 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ "ПриватБанк") звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Уточнивши позовні вимоги в останній їх редакції просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № KRKRRX07080397 від 21.09.2006 року в розмірі 25103,66 грн., а також судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ "ПриватБанк" посилався на те, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір № KRKRRX07080397 від 21.09.2006 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1384,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.09.2008 року.

Позивачем було повністю виконано умови зазначеного кредитного договору, в той час як відповідач, в порушення умов вказаного договору, взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим за ним накопичилась заборгованість, яка станом на 24.01.2014 року в загальному розмірі складає 25103,66 грн., з яких: 124,96 грн. - заборгованість за кредитом, 7652,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 467,14 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 15187,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1171,60 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, поставив питання про скасування оскаржуваного рішення, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначив, що суд першої інстанції застосовуючи загальний строк позовної давності - з роки, не врахував, що сторонами узгоджено 5-річний строк позовної давності. Крім того, вважає, що судом не враховано, що згідно розрахунку заборгованості відповідачем неодноразово здійснювались платежі за вказаним кредитним договором протягом 2012 року і таким чином строк позовної давності переривався, оскільки відбувалось визнання заборгованості. Отже за таких обставин, строк позовної давності спливає в 2017 році.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з вказаним позово до суду.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № KRKRRX07080397 від 21.09.2006 року (а.с.5-9), за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1384,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.09.2008 року.

Кредитний договір складають заява, підписана відповідачем, Умови надання і правила банківських послуг, Пам'ятка клієнта та Тарифи Банку (а.с.5-зворот).

За ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором своєчасно та належно не виконав, в результаті чого за ним станом на 24.01.2014 року накопичилась заборгованість в розмірі 25103,66 грн., яка складається з: 124,96 грн. - заборгованість за кредитом; 7652,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 467,14 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 15187,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штраф в розмірі: 500,00 грн. - фіксована складова та 1171,60 грн. - процентна складова, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог. Суд першої інстанції виходив з пропуску позивачем строку позовної давності для звернення з даним позовом до суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Так, згідно п. 5.5. умов кредитного договору сторонами було узгоджено строк позовної давності тривалістю 5 років.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1,3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно розрахунку заборгованості (а.с.4) ОСОБА_1 протягом 2012-2013 років здійснювалось погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, що також підтверджується копіями меморіальних ордерів (а.с.41,42). Даний факт свідчить про визнання відповідачем заборгованості, а отже і переривання строку позовної давності.

Тож, враховуючи, що переривання строку позовної давності відбулось 09.11.2012 року, а з вказаним позовом ПАТ "ПриватБанк" до суду звернувся 03.02.2014 року, тобто в межах строку позовної давності.

Відтак, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про сплив строку позовної давності та необхідним задоволення позовних вимог частковео.

Між тим, перевіривши правильність даних розрахунку (а.с.4), колегія суддів не може погодитись з розміром пені, яка підлягає стягненню з відповідача за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня, це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й доки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

У відповідності до п. 5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, які є невід'ємною частиною договору, у разі порушення позивальником будь-якого із зобов'язань Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню у розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення.

До вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік (ч. 2 ст.258 ЦК України).

За правилами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Правова природа пені така, що строк позовної давності щодо її стягнення обчислюється за кожним днем (місяцем), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму.

В межах річного строку пеня складає 4648,17 грн. із розрахунку 0,15% від суми не погашеної заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню, відповідно до ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ "ПриватБанк".

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ "ПриватБанк" підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 365,40 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст. 309, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" - задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25 листопада 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № KRKRRX07080397 від 21.09.2006 року в розмірі 14564,02 грн., яка складається з: 124,96 грн. - заборгованість за кредитом, 7652,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 467,14 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 4648,17 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1171,60 грн. - штраф (процентна складова).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" судовий збір за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій у розмірі 365,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: