Справа № 206/661/15-ц
Провадження № 2/206/363/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя: Маштак К.С.

при секретарі: Колісник В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2015 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 08 червня 1996 року вона та відповідач уклали шлюб, який було розірвано 03 вересня 2013 року рішенням суду. Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька, станом на сьогодні, проживає з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання спільної дитини відповідач їй не надає. Позивач просить стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення донькою повноліття.

Позивач надала до суду заяву з проханням позов задовольнити, справу розглядати за її відсутності (а.с. 15).

Відповідач також надав до суду заяву відповідно до якої позов визнав, просив розглядати справу без його участі (а.с. 16).

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 червня 1996 року позивач та відповідач уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, актовий запис № 120 (а.с. 6).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2013 року шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, від 02 липня 2001 року, актовий запис № 246 (а.с. 8).

Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України».

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку, оскільки він знаходиться у працездатному віці, та будучі батьком дитини, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-64, 88, 169, 209, 212, 213, 215, 367 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1), аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2) на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення здійснювати з 10 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: К.С. Маштак