УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Амеліна В.І., Остапчука Д.О.,Карпенко С.О., Савченко В.О.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Звенигородського міжрайонного прокурора в інтересах держави до ОСОБА_6, Звенигородської міської ради Черкаської області, треті особи: відділ Держземагенства у Звенигородському району Черкаської області, Державна інспекція сільського господарства в Черкаській області, ОСОБА_7 про скасування рішення сесії міської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання недійсним державного акта на право власності на землю та скасування державної реєстрації державного акта на право власності на землю, за касаційними скаргами ОСОБА_7 та заступника прокурора Черкаської області на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 червня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 24 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року Звенигородський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом, у якому просив поновити йому строк на звернення до суду з позовом, скасувати рішення сесії Звенигородської міської ради від 23 лютого 2005 року № 32-3 "Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення", визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1 у м. Звенигородка, укладений 28 лютого 2005 року між Звенигородською міською радою та ОСОБА_6, визнати недійсним державний акт, виданий на її ім'я, та скасувати запис в Державному реєстрі земель про видачу цього акта.

На обгрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що відчуження земельної ділянки відбулось із порушенням вимог закону, про що йому стало відомо після проведення перевірки, просив задовольнити позов.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 24 липня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційних скаргах заступник прокурора Черкаської області та ОСОБА_7 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що порушень вимог чинного законодавства при відчуженні земельної ділянки не відбулось, цільове призначення земельної ділянки не змінювалось, тому правових підстав для задоволення позову немає.

Проте з такими судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з виконанням усіх вимог цивільного судочинства, згідно із законом, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржувані судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що спірна земельна ділянка по АДРЕСА_1 у м. Звенигородка відносилась до земель несільськогосподарського призначення та на ній було розміщено дитячий майданчик.

Рішенням Звенигородської міської ради від 25 червня 2004 року № 22-9 затверджено проект відведення земельної ділянки площею 2169,04 кв. м та надано її ОСОБА_6 для комерційного використання в короткострокову оренду терміном на один рік з правом послідуючого викупу.

12 жовтня 2004 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Земля-Сервіс» склало звіт про оцінку земельної ділянки та 21 січня 2005 року вона продана ОСОБА_6 на аукціоні за 43 019 грн.

23 лютого 2005 року Звенигородською міською радою ухвалено рішення про продаж відповідачці земельної ділянки для комерційного використання та 28 лютого 2005 року між ними укладено договір її купівлі-продажу.

На підставі чого 4 березня 2005 року відповідачці видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2 169,04 кв. м для будівництва комплексу проведення дозвілля громадян (комерційне використання), який зареєстровано в книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не виконав вимоги процесуального права щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, не перевірив обставини справи, підстави заявленого позову та доводи прокурора про порушення закону при відчуженні земельної ділянки, оскільки вона відноситься до земель рекреаційного призначення та на ній розміщено дитячий парк з багаторічними насадженнями, тому вона не може бути відчужена під забудову, а рішення про зміну її цільового призначення не приймалось, не надав цим обставинам відповідної оцінки та не навів мотивів.

Не перевірив доводи прокурора про порушення вимог чинного законодавства при проведенні міською радою земельних торгів, зокрема, щодо додержання строків їх проведення та наявності повноважень міської ради на їх проведення без залучення відповідних органів, про те, що в оголошенні про продаж земельної ділянки не було зазначено контактної інформації, номера телефону посадової особи, у якої можна ознайомитись з технічним паспортом земельної ділянки, непроведення оцінки вартості землі, та наявності повноважень у осіб, які проводили оцінку, та продаж ділянки за заниженою ціною, не надав цим обставинам відповідної оцінки, зробив передчасний висновок про відмову в задоволенні позову, ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права

Апеляційний суд цих недоліків не усунув, не виконав вимоги ст. 303 ЦПК України та не перевірив законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції та доводів апеляційних скарг щодо цих обставин, а пославшись на те, що порушення при проведенні торгів були незначними та не вплинули на правильність їх проведення, постановив ухвалу про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Невиконання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, і є підставою для скасування ухвалених судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційні скарги потрібно задовольнити частково, рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 червня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 24 липня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_7 та заступника прокурора Черкаської області задовольнити частково, рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 червня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 24 липня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко