Справа № 308/1342/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

13 травня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів - Кеміня М.П., Джуги С.Д.

при секретарі - Маринець Д.М.

з участю - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 09 лютого 2015 року про накладення арешту на майно у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про витребування майна, -

у с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, в якому на підставі п.3 ч.1 ст.388 ЦК України просила витребувати із володіння ОСОБА_2 та передати у її власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Визнати за нею право власності на зазначену квартиру.

Позивачкою також була подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану квартиру та заборони вчинення будь-яких дій щодо її відчуження (а.с. 6-7).

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції від 09 лютого 2015 року (а.с. 8) було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено вчиняти будь-які дії щодо відчуження цієї квартири.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу (а.с. 10-14). Зазначає, що вона набула вказану квартиру на підставі договору дарування від 25 серпня 2004 року, який є чинним, і з того часу вона є єдиним законним власником цієї квартири. Позивачка не має жодних прав на цю квартиру і між сторонами не може існувати ніякого спору.

Крім того, вказує на те, що відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України та роз'яснень, наданих у п.1 постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі. Однак, оскаржувана ухвала була постановлена 09 лютого 2015 року, а станом на 24 лютого 2015 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня ухвала про відкриття провадження у даній справі. Не була надіслана така ухвала і відповідачам у справі, що дає підстави вважати, що така взагалі відсутня.

В доповненні до апеляційної скарги (а.с. 25) апелянт також зазначила, що лише 26 лютого 2015 року їй надали можливість ознайомитися з матеріалами справи, внаслідок чого з'ясувалося, що позовна заява була подана ОСОБА_1 04 січня 2015 року, оскаржувана ухвала про накладення арешту постановлена 09 лютого 2015 року, а провадження у справі відкрито 26 лютого 2015 року, що є порушенням ст.ст.122, 153 ЦПК України.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали контрольного провадження, апеляційний суд визнав, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову, зокрема, накласти арешт на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, які надійшли до апеляційного суду 26 лютого 2015 року, оскаржувана ухвала була постановлена 09 лютого 2015 року. Ухвали про відкриття провадження у справі матеріали контрольного провадження не містять.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень (а.с. 45), ухвала про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про витребування майна була постановлена 26 лютого 2015 року, тобто через 17 днів після постановлення судом ухвали про забезпечення позову.

З наведеного слідує, що суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення питання щодо забезпечення позову, що, відповідно до ч.3 ст.312ЦПК України є підставою для скасування ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 09 лютого 2015 року та передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 09 лютого 2015 року про накладення арешту на майно у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про витребування майна скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

с у д д і :

Кемінь М.П. Боднар О.В. Джуга С.Д.