Справа № 696/370/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року Камянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді Романової Н. Г.

при секретарі Ткачук Т. С.

3а участю прокурора Іщенко Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом прокурора Камянського району в інтересах держави в особі ОСОБА_1 РДА до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 центральна районна лікарня про стягнення витрат на лікування,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Камянського району в інтересах держави в особі ОСОБА_1 РДА звернувся до Камянського райсуду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 ЦРЛ про стягнення витрат на лікування, посилаючись на те, що 20.03.2014 р., близько 10 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі сполученням с. Телепиче - с. Вербівка в напрямку с. Вербівка Камянського району Черкаської області, порушуючи вимоги п. п. 2.3 б), 12 1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості, при цьому не вжив заходів щодо її зменшення, що призвело до заносу автомобіля, виїзду його на узбіччя та зіткнення з перешкодою у вигляді дерева. В результаті ДТП пасажир вищевказаного автомобіля ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: перелом кісток основи та склепіння черепа справа, забиття головного мозку тяжкого ступеню субарахноїдальний крововилив, рана тім'яної області голови справа, садна лобу справа, які згідно висновку експерта № 095 від 15.05.2014 року за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких, та перелому над виростка лівої плечової кістки, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся. Підтвердив, що вчинив злочин за обставин, викладених у обвинувальному акті, пояснив, що 20.03.2014 року він, керуючи автомобілем, допустив ДТП внаслідок якого завдав потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Повністю відшкодував матеріальні збитки, надавав йому матеріальну та фізичну допомогу. Слідчим СВ Камянського РВ УМВС України в Черкаській області 20.03.2014 до ЄРДР, по даному факту внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за №0000163. Вироком Кам'янського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2014 року у справі №696/1389/14-к ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбуття призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в ОСОБА_1 ЦРЛ з 20.03.2014р. по 09.04.2014 р., тобто протягом 20 ліжко/днів. Згідно довідки ОСОБА_1 ЦРЛ №01-09/208 від 03.03.2015 на його лікування затрачено кошти в сумі 2569,02 грн. Витрати ОСОБА_1 центральної районної лікарні на лікування потерпілого від злочину, вчиненого ОСОБА_2 становлять 2569,02 грн. та відповідачем добровільно не відшкодовані, тому зазначена сума підлягає до стягнення з нього в примусовому порядку.

Прокурор Іщенко Т. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення, , про що подав письмову заяву, вказавши, що буде сплачувати дані витрати по мірі надходження коштів через державного виконавця.

Представник третьої особи ОСОБА_1 ЦРЛ в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Камянського райсуду Черкаської обл. від 16.09.2014 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки відповідно до ст. 76 КК України.

В ході розгляду кримінального провадження встановлено, що 20.03.2014 р., близько 10 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі сполученням с. Телепиче - с. Вербівка в напрямку с. Вербівка Камянського району Черкаської області, порушуючи вимоги п. п. 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості, при цьому не вжив заходів щодо її зменшення, що призвело до заносу автомобіля, виїзду його на узбіччя та зіткнення з перешкодою у вигляді дерева. В результаті ДТП пасажир вищевказаного автомобіля ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: перелом кісток основи та склепіння черепа справа, забиття головного мозку тяжкого ступеню субарахноїдальний крововилив, рана тім'яної області голови справа, садна лобу справа, які згідно висновку експерта № 095 від 15.05.2014 року за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких, та перелому над виростка лівої плечової кістки, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчинені злочину визнав повністю, щиро розкаявся.

Згідно зі ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно з порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, що підлягає відшкодуванню визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікування потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи із фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць у якому проводилось лікування на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Згідно довідки ОСОБА_1 ЦРЛ від 03.03.2015 р. № 01-09/208 вартість лікування в хірургічному та неврологічному відділенні ОСОБА_1 ЦРЛ потерпілого ОСОБА_3 за період з 20.03.2014 р. по 09.04.2014 р. складає 2569 грн. 02 коп., з розрахунку 128 грн. 45 коп. за 1 ліжко-день.

Відповідно до ст. 121 Конституції України повноваження по здійсненню захисту інтересів держави, в тому числі шляхом представництва її інтересів в суді покладено на органи прокуратури України.

Відповідно до ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурором від імені держави процесуальних та інших повноважень, направлених на захист в суді інтересів держави.

Конституційний суд України в рішенні від 08 квітня 1999 № 3-рп/99 визначив, що прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави.

Оскільки відповідач визнав позов та наведеними вище письмовими доказами підтверджується сума витрат на лікування потерпілого ОСОБА_3 у ОСОБА_1 ЦРЛ, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі 1206 ЦК України, ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру", керуючись ст.ст.10, 60, 174, 213 -215,218, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. м. камянка Черкаської обл., вул. Перемоги, 18, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1 районної державної адміністрації кошти, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_1 центральною районною лікарнею в сумі 2569,02 грн. та зарахувати їх на рахунок ОСОБА_1 районної державної адміністрації р/р 4372, МФО 854018, , банк одержувач ГУДКСУ у Черкаській області.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 243 грн.60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Камянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя :