Справа № 140/3100/14-ц
№2/140/3100/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2015 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Слободяник Т.В.

при секретарі Затишняку А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення порушень права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 04.12.2004 року згідно якого його тітка ОСОБА_3 подарувала, а він прийняв у дар цей будинок.

У вказаному житловому будинку проживала і зареєстрована ОСОБА_2 з якою ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з 1995 року по 2010 рік - час розірвання шлюбу.

ОСОБА_2 перестала фактично проживати у житловому будинку в 2009 році - часу припинення подружніх відносин, але залишилася зареєстрована у житловому будинку і навіть після розірвання шлюбу в 2010 році, не знялася з реєстрації.

На вимогу ОСОБА_1 про зняття з реєстраційного обліку за адресою по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не реагує.

ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного сектору Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області з заявою про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою по АДРЕСА_1.

На подану заяву отримав 08.11.2014 року відмову за № Д-29 і рекомендацію про звернення до суду з заявою до ОСОБА_2.

За вказаних обставин ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтвердив та просив їх задовільнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4, що діє згідно угоди, позову не визнав, просить відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за слідуючих підстав.

Звертаючись з позовом до ОСОБА_2 про усунення порушень прав власності на житловий будинок, ОСОБА_1 мотивував тим, що він є власником житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 який йому був подарований тіткою ОСОБА_3 04.12.2004 року коли позивач і відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі.

Відповідачка ОСОБА_2 була зареєстрована у даному житловому будинку і проживала там.

В 2010 році шлюб між подружжям було розірвано.

Ці обставини позивач підтвердив договором дарування від 04.12.2004 року /а.с. 9, 10/, технічним паспортом на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 /а.с. 7-8/.

Згідно домової книги для прописки громадян, які проживають в АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 з 12.01.2006 року по даний час /а.с. 11-14/.

Розірвання шлюбу з ОСОБА_2 підтверджено паспортними даними позивача ОСОБА_1 /а.с. 6/.

Позивач ОСОБА_1 в своїх позовних вимогах просить позбавити ОСОБА_2 права користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Однак, ці вимоги спростовані обставинами вказаними у позові словами "фактично вона не проживає у будинку з 2009 року - з часу фактичного розірвання стосунків між нами".

Це позивач ОСОБА_1 підтвердив і в судовому засіданні що ОСОБА_2 не проживає у житловому будинку.

Таким чином, позовні вимоги про позбавлення права ОСОБА_2 користування житловим будинком не знайшло свого підтвердження.

Відповідачка ОСОБА_2 залишилася бути зареєстрованою в житловому будинку АДРЕСА_1 і добровільно не подає заяву про зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_1 сам звернувся із заявою до Немирівського районного сектору УДМС України у Вінницькій області про зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, однак, отримав відмову від Немирівського РС УДМС України у Вінницькій області про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1 тому, що сама ОСОБА_2 такої заяви не подавала /а.с. 5/.

Після отримання відмови з Немирівського РС УДМС України у Вінницькій області про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку ОСОБА_1 звернувся до суду.

Зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою що регулюється Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року.

Таким чином, у разі обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із вимог - про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

В позовній заяві ОСОБА_1 ставив вимогу про позбавлення колишньої дружини ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 не проживає у вказаному житловому будинку з 2009 року, а тому такий спір не існує.

Залишилася вимога про зняття з реєстраційного обліку яка залежить від вирішення питання про право користування жилим приміщенням відповідно до ст. ст. 116, 156 ЖК України.

Тому захист права на житловий будинок, передбачений ст. 391 ЦК України, шляхом зняття з реєстраційного обліку у даному випадку не може застосуватися.

Керуючись ст. ст. 116, 156 ЖК України, 386, 391 ЦК України, 208, 209, 213-218, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення порушень права власності на житловий будинок відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 10 - и днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: (підпис)

Копія вірна:

Суддя: