У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Мацунича М.В., Панька В.Ф.

при секретарі - Дашковській С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Мукачівського державного університету, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Міністерство освіти і науки про визнання незаконним наказу та поновлення на посаді секретаря відділу виконання та контролю діловодства,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Мукачівського державного університету, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Міністерство освіти і науки про визнання незаконним наказу від 13.11.2014 року №405-к і поновлення її на посаді секретаря відділу виконання та контролю діловодства.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 13.11.2014 року їй повідомили про те, що її збираються перевести з посади секретаря відділу виконання та контролю діловодства на посаду секретаря господарського відділу та запропонували написати відповідну заяву про переведення. Але вона відмовилась і в кінці цього ж дня була ознайомлена з наказом №405-к «Про переміщення» на вищевказану посаду. Вважає це переміщення незаконним, безмотивним, не обумовленим інтересам виробництва та пов'язано з її активною громадською позицією.

Рішенням суду у задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

З цим рішенням не погодилась позивачка, порушила питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засідання апелянтка та її представник скаргу з наведених підстав підтримали.

Представник відповідача вважав, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши осіб, які приймали участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що переміщення позивачки з посади секретаря відділу виконання та контролю діловодства Мукачівського державного університету на посаду секретаря господарського відділу цього учбового закладу було проведено з дотриманням чинного законодавства.

Апеляційна ж скарга обґрунтована такими ж доводами як і позовна заява: їй запропонували написати заяву про переведення, а коли відмовилась - було видано оспорюваний наказ про переміщення, з яким вона не згідна. Крім цього зазначає, що між нею та відповідачем немає трудового договору; посадова інструкція секретаря господарського відділу затверджена напередодні видачі оспорюваного наказу, а посадова інструкція секретаря відділу виконання та контролю діловодства викликає сумнів, оскільки вона затверджена ректором МДУ; сумнівний є протокол засідання ректорату від 12.11.2014 р. Крім цього, апеляційна скарга містить такі доводи, як неправильний запис до трудової книжки про переміщення, рішення про переміщення не мотивоване, а наказ про переміщення не містить всіх необхідних вимог щодо його оформлення.

Ці доводи є безпідставними на підставі наступного.

Предметом спору є визнання незаконним наказу Мукачівського державного університету № 405-к від 13 листопада 2014 р., відповідно до якого ОСОБА_2, секретаря відділу виконання та контролю діловодства, переміщено на 1.0 ставки секретаря господарського відділу /загальний фонд/ без зміни умов оплати праці та зобов'язання відповідача поновити позивачку на попередню посаду. Тому такі доводи апеляційної скарги як сумнівність посадової інструкції секретаря відділу виконання та контролю діловодства - посада, на яку позивачка бажає повернутись -, час затвердження посадової інструкції секретаря господарського відділу - посада, яку займає в теперішній час -, твердження відсутності взагалі трудового договору між апелянткою та відповідачем не мають жодного відношення для вирішення даної справи: такі інструкції є, як і існують трудові відносини між сторонами по справі, які оформлені відповідними наказами про прийом, перевід та переміщення позивачки в межах МДУ за весь час її діяльності в цьому закладі.

Що ж стосується того, що позивачка сумнівається в протоколі засідання ректорату МДУ, то слід зазначити, що така її оцінка цього протоколу не є твердженням наявності в ньому неправдивих даних: в цьому протоколі містяться відомості по питанням, які обговорювались 12.11.2014 р. на засідання ректорату МДУ і одним з питань було переведення, переміщення секретаря відділу виконання та контролю діловодства на посаду секретаря господарського відділу без зміни умов праці в результаті чого відділу кадрів було доручено підготувати відповідний наказ. Цей протокол належним чином завірений, не змінений, не визнано таким, що не відповідає дійсності і тому є чинним.

Не має значення для вирішення даного спору і довід щодо невірного запису в трудову книжку позивачки, оскільки цей запис нею не оспорюється і він не охоплюється предметом позову.

По справі встановлено, що спорюваним наказом позивачку було переміщено з посади секретаря відділу виконання та контролю діловодства на посаду секретаря господарського відділу. Цей наказ дійсно не містить преамбули з вказівкою на причину його прийняття. Однак такої частини не містять ні накази про прийняття позивачки на роботу, ні наказ про її переведення на посаду секретаря відділу виконання та контролю діловодства. Більш цього причина його прийняття зазначена в протоколі засідання ректорату від 12.11.2014 р.: забезпечення належної організації роботи господарського відділу. Також враховано думку колективу університету, про що зазначено в запереченні на позовну заяву. Таким чином, прийняття оспорюваного наказу є мотивованим та обумовленим інтересами виробництва, що вимагається а.2 п.31 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», відповідно до якого не вважається переведенням, що потребує згоди працівника, переміщення його на тому ж підприємстві (в установі, організації) на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці. Однак і переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва.

Вимогам цього роз'яснення відповідають і інші обставини, встановлені по справі: позивачці надано робоче місце в цій же установі, яка знаходиться в одній місцевості, по одній спеціальності і з такими ж умовами праці: оплата праці, режим праці одинакові, а функціональні обов'язки відповідно до посадових інструкцій навіть менші за попередні.

Твердження позивачки про переслідування її за активну громадську позицію жодним доказом не підтверджено і тому ця аргументація позову є безпідставною.

Мотивації порушення норм процесуального законодавства апеляційна скарга не містить.

Іншого обгрунтування не містить ні позовна заява ні апеляційна скарга, а відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Тому суд констатує, що висновок суду першої інстанції відповідає як обставинам справи так і вимогам матеріального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Керуючись ст.ст.307,308,315 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 грудня 2014 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :