У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ткачук О.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 11 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Білокуракинське районне бюро технічної інвентаризації» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди, за зустрічним позовом комунального підприємства «Білокуракинське районне бюро технічної інвентаризації» до ОСОБА_2, третя особа - Білокуракинська районна рада Луганської області, про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником під час виконання трудових обов'язків,

в с т а н о в и в:

У квітні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 7 травня 1993 року по 7 вересня 2009 року знаходилась у трудових відносинах з відповідачем. 7 вересня 2009 року її було звільнено з посади директора КП «Білокуракинське бюро технічної інвентаризації» на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Відповідач у день звільнення не провів з нею повного розрахунку по заробітній платі.

Враховуючи наведене, просила суд стягнути з відповідача на її користь не виплачену заробітну плату у сумі 7 256 грн. 96 коп. (з урахуванням індексації), середню заробітну плату за весь час затримки розрахунку при звільненні до дня ухвалення рішення суду у сумі 197 247 грн. 23 коп. (з урахуванням індексації), допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення всієї суми боргу по заробітній платі.

У травні 2010 року КП «Білокуракинське районне бюро технічної інвентаризації» звернулося до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що відповідач з 7 травня 1993 року по 7 вересня 2009 року працювала на посаді директора Білокуракинського районного бюро технічної інвентаризації, а з 30 січня 2003 року по 9 вересня 2009 року за сумісництвом виконувала обов'язки реєстратора. 2 січня 2005 року між підприємством та ОСОБА_2 було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. У ході планової контрольно-ревізійної перевірки діяльності підприємства з 1 січня 2006 року по 1 липня 2009 року, проведеної з 30 липня 2009 року по 10 вересня 2009 року, було виявлено численні порушення та встановлено недотримання вимог чинного законодавства України ОСОБА_2, що призвели до завдання матеріальної шкоди підприємству. Однак не дочекавшись закінчення перевірки фінансово-господарської діяльності підприємства за останні три роки, ОСОБА_2 звільнилась із штатної посади директора БТІ за угодою сторін, особисто підписавши про своє звільнення, нарахування та сплату компенсації за невикористану чергову відпустку та зробивши відповідний запис до трудової книжки. За фактом зловживання службовим становищем та привласнення грошових коштів щодо ОСОБА_2 було порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України. У добровільному порядку відповідачкою завдана матеріальна шкода не відшкодована. За вищевказаних обставин неможливо після звільнення ОСОБА_2 провести з нею розрахунки, оскільки за матеріалами перевірки контролюючими органами виявлено та встановлено зайво нараховану та сплачену заробітну плату, яка на даний час є предметом позову та внесено відповідний припис-вимогу про повернення вказаних коштів.

Враховуючи наведене, КП «Білокуракинське районне бюро технічної інвентаризації» просило суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду у сумі 222 929 грн. 89 коп.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 26 листопада 2013 року первісний позов задоволено частково. Стягнуто з КП «Білокуракинського бюро технічної інвентаризації» на користь ОСОБА_2 192 965 грн. з них: нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 13 113 грн. 82 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені 179 851 грн. 18 коп. Вирішено питання судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 22 січня 2014 року рішення суду першої інстанції у частині задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 13 113 грн. 82 коп. скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у позові. Також скасовано рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні зустрічного позову та в цій частині ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Білокуракинського бюро технічної інвентаризації» 27 233 грн. 38 коп. на відшкодування матеріальної шкоди. В іншій частині зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання судового збору. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 червня 2014 року рішення апеляційного суду у частині часткового задоволення первісного позову ОСОБА_2 скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення апеляційного суду Луганської області від 22 січня 2014 року залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 грудня 2014 року рішення Старобільського районного суду Луганської області від 26 листопада 2013 року змінено. Скасовано вказане рішення в частині задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення з КП «Білокуракинське районне бюро технічної інвентаризації» на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі в розмірі 13 113 грн. 82 коп. та в цій частині у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Змінено вказане рішення в частині стягнення з КП «Білокуракинське районне бюро технічної інвентаризації» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зменшивши вказану суму з 179 851 грн. 18 коп. до 67 555 грн. 88 коп. Змінено рішення в частині розподілу судових витрат. У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення апеляційного суду Харківської області від 11 грудня 2014 року скасувати, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального й процесуального права, та залишити в силі рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 26 листопада 2013 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ний доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Білокуракинське районне бюро технічної інвентаризації» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди, за зустрічним позовом комунального підприємства «Білокуракинське районне бюро технічної інвентаризації» до ОСОБА_2, третя особа - Білокуракинська районна рада Луганської області, про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником під час виконання трудових обов'язків за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 11 грудня 2014 року відмовити.

Додані до скарг матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.С. Ткачук