Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14 січня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві справу за позовом ОСОБА_1 до Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, 3-я особа: Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на майно, позивач є спадкоємцем за законом, своєчасно звернулася до нотаріальної контори, де їй було видано свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, але відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку на території Фурсівської сільської ради площею 0,0530 га, оскільки спадкодавець не встигла за життя зареєструвати своє право власності на вказану земельну ділянку, право ОСОБА_3 на цю земельну ділянку було визнано за нею рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 18.07.2012 року. Позивач просила суд визнати за нею право на спадкове майно-земельну ділянку, яка розташована на території Фурсівської сільської ради, СТ «Медик», площею 0,0530 га в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Фурсівської сільської ради, СТ «Медик», площею 0,0530 га в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

Представник відповідача до суду не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення про виклик в судове засідання уповноваженій особі Фурсівської сільської ради, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без участі представника відповідача до суду не надходило, а тому за згодою позивача на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.

Представник 3-ї особи в судове засідання також не з'явився, але до суду надіслано листа щодо розгляду справи без участі представника Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори.

Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 -мати позивача по справі.

Наведене стверджується копією свідоцтва про її смерть, копіями свідоцтв про народження позивача та про укладення шлюбу між нею та ОСОБА_4.

З матеріалів спадкової справи № 393/2014 після смерті ОСОБА_3, копію якої надано на запит суду, вбачається, що померла залишила заповіт на все належне їй майно на ім»я сина ОСОБА_5, який посвідчено 08.09.2005 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі № 2958.

Але в порядку, передбаченому ст.1273 ЦК України, ОСОБА_5, як спадкоємець за заповітом, та ОСОБА_7, як спадкоємець за законом, відмовилися від прийняття спадщини після смерті матері, подавши до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини 12.08.2014 року заяви про відмову від спадщини.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері шляхом подання 12.08.2014 року до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідної заяви.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивачу 23.10.2014 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 0,1224 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_2; грошових вкладів з відповідними відсотками на рахунках в банківських установах; до складу спадкового майна також входить земельна ділянка площею 0,0530 га, розташована на території Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, СТ «Медик», ділянка НОМЕР_1, цільове призначення -для ведення садівництва, яка була передана у власність ОСОБА_9 на підставі розпорядження Білоцерківської райдержадміністрації від 26.05.2011 року № 393, що вбачається з копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії АК № 047855, який не було зареєстровано у визначеному законом порядку за життя ОСОБА_9

Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2012 року, яке набрало законної сили 30.08.2012 року, за ОСОБА_3 було визнано право на спадкове майно в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: на вказану вище земельну ділянку, що стверджується копією рішення суду.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 від 23.10.2014 року, позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на дану земельну ділянку в зв'язку з тим, що спадкодавцем державна реєстрація права власності на цю земельну ділянку не здійснена і спадкоємцем не надано документів для вчинення нотаріальних дій, які відповідають вимогам законодавства.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст.126 ЗК України Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п.23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Законом України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року /зі змінами/, який діє з 01.01.2013 року, передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку /ст.24/.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

А згідно ч.3 ст.24 цього Закону, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема, особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки

державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи.

В ч.7 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло

право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Як вказано вище, за життя ОСОБА_9 рішенням уповноваженого органу йому було передано спірну земельну ділянку у власність, але державний акт на земельну ділянку за життя спадкодавця не було зареєстровано, рішенням суду право на цю земельну ділянку в порядку спадкування за законом визнано за ОСОБА_3, але як правонабувач, вона за життя не зареєструвала своє право власності на земельну ділянку.

Позивач на даний час позбавлена можливості оформити спадщину на вказану земельну ділянку, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, вона не може зареєструвати вказану земельну ділянку у визначеному законом порядку.

А відповідно до п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: в т.ч. і рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

А тому проаналізувавши всі докази, суд вважає за можливе визнати за позивачем, як за спадкоємцем першої черги за законом, право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України, ст.ст. 125,126,202 ЗК України, Законом України «Про державний земельний кадастр», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, ст.ст.10,60,79,88,209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0530 га, кадастровий номер :05:002:0207, яка розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Фурсівська сільська рада, СТ «Медик», цільове призначення -для ведення садівництва, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя А. М. Дмитренко