У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Львівського комунального підприємства «Левандівка» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року Львівське комунальне підприємство «Левандівка» (далі - Львівське КП «Левандівка») звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що в квартирі АДРЕСА_1 проживають зареєстровані та мешкають ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі Львівського КП «Левандівка», позивач надає відповідачам послуги з утримання будинку та прибудинкової території та централізованого опалення.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами свої обов'язків з оплати наданих послуг, за період з 01 червня 2007 року по 31 серпня

2012 року утворилась заборгованість в розмірі 10 981 грн 61 коп., з яких: утримання будинку та прибудинкової території - 3 970 грн74 коп.; центральне опалення - 7 010 грн 87 коп.

Львівське КП «Левандівка» просило суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів зазначену заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 10 981 грн 61 коп.

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова

від 26 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2013 року, позов Львівського КП «Левандівка» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Львівського КП «Левандівка» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 10 981 грн 61 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтями 20, 21 цього Закону визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Нормами Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачено, що виконавець повинен надавати акти виконаних робіт щомісячно щодо фактично наданих послуг споживачу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 18 наведеного Закону у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. Частиною 4 ст. 18 Закону передбачений обов'язок виконавця вирішити питання про перерахунок платежів.

Неукладення договору про надання житлово-комунальних послуг між відповідачами та Львівським КП «Левандівка» не є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення із відповідачів заборгованості за такі послуги, оскільки укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

За таких обставин, суд першої інстанції з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з відповідачів. Доводи касаційної скарги про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України, спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що Львівське КП «Левандівка» у березні 2009 року зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу, який було скасовано.

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судами при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції, з якими погодився й апеляційний суд, не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова

від 26 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
А.В. Маляренко
В.А. Нагорняк