АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Лисака І.Н., Яремко В.В.

Секретаря: Паучек І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" (далі: ПАТ КБ "Приватбанк") до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" подало позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилалося на те, що 17 січня 2008 року між банком та ОСОБА_1 був укладений строковий кредитно-заставний договір №CVCWAK40140091, згідно умов якого відповідачу було видано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості кредит для придбання автомобіля в сумі 9581 долар 24 центи США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,56% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 16 січня 2015 року.

Погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, іншими витратами згідно умов, здійснюється щомісяця шляхом надання банку грошових коштів (щомісячного платежу).

В заставу було передано рухоме майно: автомобіль марки "CHERY Amulet", 2007 року випуску, типу легковий автомобіль, № кузова/шасі

Провадж. №22ц-794 /217/2015 р. Головуючий у першій інстанції Кирилюк Л.К.

Категорія:19/27 Доповідач: Заводян К.І.

НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що на праві приватної власності належить відповідачу.

ОСОБА_1 систематично не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, не сплачував отриманий кредит та відсотки за користування ним, у зв'язку з чим станом на 21 жовтня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 29411 доларів 20 центів США, в тому числі по: кредиту - 7066 доларів 11 центів США, прострочених відсотках за користування кредитом - 10 доларів 97 центів США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - 22334 долари 12 центів США, яку він не погасив.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2012 року з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість в сумі 11483 долари 71 цент США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 81728 грн. 44 коп., а тому різниця до стягнення з відповідача становить 17927 доларів 49 центів США.

Відповідно до договору відповідачу нараховані штраф (фіксована частина) в сумі 19 доларів 31 цент США, штраф (процентна складова) в сумі 896 доларів 37 центів США, а тому загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 18843 долари 17 центів США, що згідно офіційного курсу НБУ (1 долар США - 12,95 грн.) еквівалентно 244019 грн. 05 коп.

Під час провадження у справі позивач збільшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача борг в сумі 21441 долар 56 центів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США 12 грн. 95 коп.) еквівалентно 277668 грн. 20 коп., та витрати по сплаті судового збору 2440 грн. 19 коп.

Рішенням Шевченківського районного районного суду м.Чернівці від 23 грудня 2014 року позов задоволено частково.

З ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором від 17 січня 2008 року в сумі 806,95 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 10450 гривень, та 243 грн. 60 коп. у відшкодування витрат за сплату судового збору.

ПАТ КБ "Приватбанк" подало на рішення суду апеляційну скаргу.

Просить рішення суду змінити в частині зменшення заборгованості по пені та відмови у стягненні штрафів, ухваливши нове рішення про задоволення позову банку в повному обсязі.

Посилається на те, що судом не було враховане положення договору про збільшення строку позовної давності щодо стягнення пені.

Згідно п.14.11 договору строк позовної давності за вимогами стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки визначено тривалістю у 5 (п'ять) років.

Обмежуючи період нарахування пені до одного року, суд не з'ясував справжню волю сторін щодо періоду стягнення неустойки. Суд першої інстанції порушив вимоги ч.2 ст.258 ЦК України, застосувавши позовну давність за власною ініціативою, а не за заявою відповідача.

Колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не убачається.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 січня 2008 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", та ОСОБА_1 був укладений споживчий кредитно-заставний договір № CVCWAK40140091 (а.с.5-11), згідно умов якого відповідачу було видано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості кредит для придбання автомобіля в сумі 9581 долар 24 центи США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,56% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 16 січня 2015 року.

Погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно умов, здійснюється щомісяця шляхом надання банку грошових коштів (щомісячного платежу).

В заставу було передано рухоме майно - автомобіль марки "CHERY Amulet", 2007 року випуску, типу легковий автомобіль, № кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що на праві власності належить ОСОБА_1.

Зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_1 не виконував, не сплачував кредит та відсотки за користування ним, у зв'язку з чим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2012 року з нього було стягнуто заборгованість станом на 24 квітня 2012 року в сумі 11483 долари 71 цент США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно сумі 81728 грн. 44 коп. (а.с.16).

За період з 28 січня 2009 року по 21 жовтня 2014 року відповідачу ОСОБА_1 нараховано пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за користування кредитними коштами в сумі 22334 долари 12 центів США, частина якої в сумі 1808 доларів 24 центи США вже стягнута зазначеним вище рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська згідно розрахунку (а.с.38-39). Залишилась нестягнутою сума пені 20525 доларів 88 центів США, а також йому нараховані штрафи: фіксована частина в сумі 19 доларів 31 цент США та процентна складова в сумі 896 доларів 37 центів США.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 3 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), який відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для усіх судів України, за частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

З урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, вказана законодавча норма дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Як установлено судом, згідно пунктів 14.2, 14.3, 14.10 кредитно-заставного договору, у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених статтями 6.2.2 та 6.2.3 договору щодо сплати винагород та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. У випадку порушення позичальником зобов'язань щодо повернення основної суми кредиту, передбаченого статтею 6.2.4 договору, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. При цьому проценти за користування кредитом на суму такого простроченого платежу додатково до вищевказаної пені не нараховуються.

Нарахування неустойки за цим договором здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно було бути виконане відповідною стороною.

Сплата неустойки здійснюється в гривнях. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, штраф сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (п.1 част.2 ст. 258 ЦК України). При цьому, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Пунктом 14.11 договору дійсно передбачено, що строки позовної давності про стягнення кредиту, винагороди, процентів за користування кредитом, неустойки становлять п'ять років. Однак, суд першої інстанції не відмовляв позивачу в позові за спливом позовної давності. Суд зменшив розмір неустойки, оскільки заявлений у позові її розмір значно перевищує розмір збитків. Так, сума кредиту, стягнутого з відповідача рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2012 року, складає 7256,18 дол.США, а сума неустойки - 20525 доларів 88 центів. Тому суд, відповідно до част.3 ст.551 стягнув з відповідача неустойку за період з 17 жовтня 2013 року по 21 жовтня 2014 року в сумі 806 доларів 95 центів США, що згідно офіційного курсу НБУ (1 долар - 12 грн. 95 коп.) еквівалентно 10450 гривням.

Обґрунтовано відмовив суд у стягненні з відповідача на користь банку штрафів, нарахованих відповідно до п.14.9 кредитно-заставного договору від 17 січня 2008 року в сумі 19 доларів 31 цент США (фіксована частина) та 896 доларів 37 центів США (процентна складова). Неустойка і штраф не є грошовим зобов'язанням, а видами забезпечення виконання зобов'язання (ст.546 ЦК). Крім того, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2012 року штрафи вже були стягнуті з ОСОБА_1 за невиконання умов договору по сплаті кредиту та нарахованих відсотків, а за несплату нарахованої пені штрафи не передбачені.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду відповідає встановленим обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни не убачається.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23 грудня 2014 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: