Ухвала

09 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати недійсним заповіт ОСОБА_9, складений 18 лютого 2009 року та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8, реєстровий № 80, з тих підстав, що, починаючи з 1978 року заповідач ОСОБА_9 перебувала на обліку у психоневрологічному диспансері № 3 у м. Харкові, була інвалідом ІІ групи та на момент складання заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року, позов задоволено. Визнано недійсним заповіт ОСОБА_9, складений 18 лютого 2009 року та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8, реєстровий № 80.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 грудня 2014 року у відкритті касаційного провадження у справі, за касаційною скаргою ОСОБА_3, до якої приєдналась ОСОБА_7, на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 березня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: ст. ст. 225, 1257 ЦК України.

Як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що, на думку заявника, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на наступні ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ: від 01 серпня 2014 року у справі за позовом про визнання заповіту недійсним; від 16 жовтня 2013 року у справі за позовом про визнання шлюбу та заповіту недійсними; від 19 вересня 2012 року у справі за позовом про визнання недійсним заповіту та визнання права власності на спадкове майно; від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на частку майна, та за позовом про визнання заповіту недійсним.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно з постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11«Про судову практику застосування ст. ст. 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» (далі - постанова) заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК, може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з висновком посмертної судової психіатричної експертизи від 21 листопада 2012 року № 1153 ОСОБА_9 мала стійкий хронічний психічний розлад у вигляді шизофренії параноїдальної форми з безперервним перебігом; на момент оформлення заповіту - 18 лютого 2009 року ОСОБА_9 перебувала у стані психічного розладу, при якому була нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції, крім вищевказаного, виходив з того, що згідно з висновком повторної посмертної судової психіатричної експертизи від 29 серпня 2014 року № 722, яка призначалася апеляційним судом за клопотанням відповідача, на момент складання 18 лютого 2009 року заповіту ОСОБА_9 страждала стійким хронічним психічним розладом у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг і за своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

З такими висновками судів попередніх інстанцій погодився суд касаційної інстанції, постановляючи ухвалу від 05 грудня 2014 року.

Проте зі змісту наданої ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 серпня 2014 року не вбачається передбаченої ч. 1 ст. 355 ЦПК України підстави для перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 грудня 2014 року, оскільки в цій ухвалі встановлені судом фактичні обставини справи не є тотожними в порівнянні з ухвалою суду, про перегляд якої подано заяву.

Крім того, зі змісту ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2013 року, 19 вересня 2012 року, 29 жовтня 2014 року також не вбачається передбаченої ч. 1 ст. 355 ЦПК України підстави для перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 грудня 2014 року, оскільки вони не свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, адже цими ухвалами справи направлено на новий судовий розгляд з підстав, передбачених ст. ст. 336, 338 ЦПК України, так як судами неповно встановлено фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тому не можна стверджувати, що встановлені судом фактичні обставини справи є тотожними у порівнянні з ухвалою суду, про перегляд якої подано заяву.

З урахуванням вищевказаного колегія суддів дійшла висновку, що в допуску до провадження Верховного Суду України справи необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання заповіту недійсним, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 грудня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Ступак