Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6137/14-ц
Провадження №: 2/332/108/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Мєркулової Л.О.

при секретарі - Чебикіній Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ЗДП «Кремнійполімер» про стягнення заборгованості по заробітній платі, суми за час затримки розрахунку , суд , -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, суми за час затримки розрахунку.

У своєму позові позивач вказав, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі - ЗДП «Кремнійполімер» з 03.09.2008 року у службі охорони на посаді охоронця.

13.03.2014 року він звільнився з підприємства за власним бажанням згідно з наказом про звільнення.

В день звільнення відповідач повинен був видати йому трудову книжку та провести повний розрахунок, але відповідач відмовив у видачі грошових коштів.

Заборгованість із заробітної плати складає 8854,79 грн. грн.

До теперішнього часу остаточний розрахунок з позивачем не проведено.

Позивач вважає, що крім заборгованості по заробітній платі відповідач повинен сплатити йому заробіток за весь час затримки виплати розрахункових при звільненні із розрахунку, тобто з 13.03.2014 року по 15.12.2014 року за 194 дні, із слідуючого розрахунку: середньоденна заробітна плата складає 109,37 грн. помножити на 194 дні буде складати 15 311 грн.80 коп.

На теперішній час з позивачем не проведено остаточного розрахунку.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримав і просить його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково і суду пояснила, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Перебіг тримісячного строку розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення позивача, суд вважає, що позов ОСОБА_1. підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що він 13.03.2014 року був звільнений за ст.38 КЗпП України.

Із довідки № 385 від 02.12.2014 року, виданої ЗДП «Кремнійполімер», вбачається, що заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 складає 8 854,79 грн.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадяться в день звільнення.

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст..116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з ч.1 ст. 233 КЗпПУ працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень ст..233 КЗпПУ у взаємозв'язку з положеннями ст..ст.117, 237-1 цього кодексу від 22.02.2012 року №с4-рп/2012 для звернення до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Станом на 15.12.2014 року відповідач по справі не провів повного розрахунку з ОСОБА_1, тобто фактично не розрахувався з ОСОБА_1.

Тому, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення суми за час затримки розрахунку необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Із позову ОСОБА_1 вбачається, що його було звільнено у березні 2014 року, а до суду він звернувся в грудні 2014 року. На час розгляду справи заборгованість ОСОБА_1 повністю не виплачена, тобто затримка розрахунку триває.

Таким чином, у судовому засіданні позов ОСОБА_1 знайшов частково свої докази і обґрунтування і тому підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215,367 ЦПК України, ст.ст.116, 117, 232 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ЗДП «Кремнійполімер» про стягнення заборгованості по заробіній платі, суми за час затримки розрахунку - задовольнити частково.

Стягнути з ЗДП «Кремнійполімер» на користь ОСОБА_1 8 854,79 грн. . В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж чим за один місяць в порядку ст.367 ЦПК України.

Стягнути з ЗДП «Кремнійполімер» в доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної чинності після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.О.Мєркулова