У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Буринського районного суду Сумської області від 30 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Буринська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, усунення від права на спадкування та зміну черговості одержання права на спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з вересня 2000 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 він проживав з ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, у будинку АДРЕСА_1, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Вони вели спільне господарство, готували один одному їжу, спільно несли витрати за водопостачання, споживання електричної енергії, придбання одягу, продуктів харчування, побутових речей, здійснювали догляд за господарством та спільно доглядали город, а також піклувались один за одним коли хворіли, і фактично вона була йому як дружина. Вони мали між собою відповідні спільні обов'язки. Під час спільного проживання ними був здійснений ремонт будинку де вони проживали, в 2008 році будинок було підключено до мережі водопостачання, встановлено газове опалення, зроблені та встановлені новий паркан та ворота, постійно разом вели роботи на городі, тощо. Факт проживання позивача однією сім'єю з спадкодавцем за цією адресою підтверджується довідкою депутата міської ради, а також свідками.

Вказував, що встановлення факту проживання однією сім'єю необхідно для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 Починаючи з 2010 року та по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, здоров'я ОСОБА_5 все більш погіршувалось, виникало ряд хронічних захворювань, постійно виникали ускладнення від захворювань, що змушувало по декілька разів на рік перебувати у лікарні на стаціонарному лікуванні. У листопаді 2013 року ОСОБА_5 з діагнозом цироз печінки змішаної етіології останній раз перебувала на лікуванні в Буринській центральній районній лікарні, після чого весь час він змушений був доглядати її вдома. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 неодноразово просили брата ОСОБА_5 - ОСОБА_3 врахувати стан її здоров'я та допомагати, зважаючи на те, що разом з відповідачем було б легше доглядати за тяжко хворою. Проте він не погодився це зробити, самоусунувся, обмежившись лише відвідинами хворої, без ненадання їй матеріальної допомоги. На даний час йому стало відомо, що ОСОБА_3, відмовився від прийняття спадщини на користь свого сина (племінника померлої) ОСОБА_4, про що подав відповідну заяву в Буринську районну нотаріальну контору.

Враховуючи, тривале, ухилення відповідачів від надання допомоги спадкодавцю позивач був вимушений позичати грошові кошти на ліки та достатнє харчування для спадкодавця, заощаджувати для себе на харчуванні, звільнитися з постійного місця роботи та обмежитись лише тимчасовими підробітками, щоб мати вдосталь часу для огляду. Зазначав, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, до позивача з'явився її брат, вигнав його з будинку, відібрав всі документи на нього та вселив у будинок наймачів. Враховуючи вищевикладене, позивач просить встановити факт проживання позивача з ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з вересня 2000 року до часу відкриття спадщини, визнати за ним право на спадкування у першу чергу та усунути відповідачів від права на спадкування після смерті ОСОБА_5, оскільки вони ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві, яка через тяжку хворобу знаходилась у безпорадному стані.

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 30 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 17 грудня 2014 року, позов задоволено частково.

Встановлено факт, що ОСОБА_2 проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1, разом із померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в період часу з вересня 2000 року і до ІНФОРМАЦІЯ_1, часу відкриття спадщини. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, встановивши факт спільного проживання позивача з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу, виходив із недоведеності тривалого часу перебування спадкодавця у безпорадному стані в зв'язку з тяжкою хворобою в період якої він нею опікувався та матеріально допомагав.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та висновків судів не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Буринська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, усунення від права на спадкування та зміну черговості одержання права на спадкування, за касаційною скаргою на рішення Буринського районного суду Сумської області від 30 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 17 грудня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак