У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Висоцької В.С., Остапчука Д.О., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області, про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків, за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 5 вересня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 50 000 грн моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов'язків, внаслідок професійного захворювання.

Позов мотивовано тим, що в період з 1987 року по 2005 року позивач працював на шахтах ДП «Львіввугілля», тобто в умовах дії шкідливих факторів. У 2005 році був звільнений з роботи за станом здоров'я. У зв'язку з тривалою роботою в особливо шкідливих та тяжких умовах праці у позивача погіршився стан здоров'я, внаслідок чого він неодноразово був змушений звертатись за медичною допомогою. У 2007 році обласною МСЕК позивачу вперше встановлено 50% втрати професійної працездатності безстроково та III групу інвалідності. Позивач посилається на те, що йому було заподіяно моральну шкоду, розмір якої він оцінює у 50 000 грн. та просить її стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 5 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 листопада 2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 6 000 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд виходив з того, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов'язків, внаслідок професійного захворювання слід покласти на відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області, оскільки діючим на час виникнення спірних правовідносин законодавством обов'язок по таким виплатам покладався саме на Фонд.

Вказані висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

В період з 10 серпня 1987 року по 16 квітня 2005 року позивач працював на шахтах ДП «Львіввугілля».

Згідно висновку обласної МСЕК №3 від 4 травня 2005 року позивачу встановлено вперше та безстроково 30% втрати професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням - хронічний бронхіт та хронічна попереково-крижова радикулопатія.

Згідно акту розслідування професійного захворювання від 25 квітня 2005 року, професійне захворювання позивача виникло внаслідок запиленості повітря робочої зони, важкої фізичної праці, перенесення вантажів, несприятливих факторів мікроклімату, невиконання норм і правил охорони праці, гігієнічних регламентів та нормативів.

Довідкою обласної МСЕК серії ЛВА-1 № 311493 від 18 січня 2007 року стверджується, що позивачу вперше та безтерміново встановлено 50 % втрати професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням та III групу інвалідності.

З урахуванням вказаної вище довідки МСЕК від №3 від 4 травня 2005 року право на відшкодування моральної шкоди у зв'язку із втратою 30% професійної працездатності, яка пов'язана з професійним захворюванням, виникло у позивача вперше у травні 2005 року.

На момент спірних правовідносин була чинною ч. 3 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року, згідно з якою відшкодування шкоди, заподіяної працівником внаслідок ушкодження його здоров'я, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до законодавства України.

Встановивши вказані обставини місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди за рахунок відповідача.

Апеляційний суд дав належну оцінку вказаним висновкам та обґрунтовано залишив ухвалене місцевим судом рішення без змін.

Встановивши факти та визначивши правовідносини, зумовлені встановленими фактами, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, а суд апеляційної інстанції при перегляді справи, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень. При вирішенні даної справи місцевим та апеляційним судами правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, відповідно до ст. 337 ЦПК України касаційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 5 вересня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян
Судді В.С. Висоцька
Д.О. Остапчук
О.В. Умнова
І.М. Фаловська