05.02.2015 Єдиний унікальний номер 205/36/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 05 січня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з ОСОБА_2, 29 серпня 1992 року. Шлюб зареєстровано Вишнівчицькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №6.

Від шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з січня 2014 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позов підтримала в повному обсязі після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «ОСОБА_1».

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував,

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі 29 серпня 1992 року. Шлюб був зареєстрований Вишнівчицькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №6.(а.с.17). Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей немає.

Встановлено також, що сторони з січня 2014 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе.

Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-60, 130, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 29 серпня 1992 року Вишнівчицькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №6..

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 - залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.Г. Остапенко