Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Косівська районна державна нотаріальна контора Івано-Франківської області, про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, договору дарування частково недійсним, визнання недійсною відмови від спадщини, визнання права власності на спадкове майно, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до Косівського районного суду Івано-Франківської області з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_9 Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги є вона та її сестра ОСОБА_5 Оскільки багато років вона мешкає в м. Одеса, їй не було відомо про те, що мати та її сестра, a також її син ОСОБА_6 скористалися правом на безоплатну приватизацію житла. Коли померла ОСОБА_9, їй не повідомили про наявність спадкового майна. Також їй стало відомо, що ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини, тому спадщину було прийнято ОСОБА_6, який є спадкоємцем п'ятої черги. Позивач вважає, що він отримав спадкове майно без достатніх на те правових підстав. 15 квітня 2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпорядилися даною квартирою і подарували її неповнолітній ОСОБА_11

Просила суд визнати недійсною відмову ОСОБА_5 від спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 26 грудня 2012 року Косівською районною державною нотаріальною конторою; визнати недійсним договір дарування АДРЕСА_1, від 15 квітня 2013 року; визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Рішенням Косівського районного суду від 05 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов частково задоволено.

Визнано недійсною відмову ОСОБА_5 від спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6, оформленої та посвідченої державним нотаріусом Косівської державної нотаріальної контори відповідно до заяви №530 від 01 листопада 2011 року.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 26 грудня 2012 року Косівською районною державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 3243 на ім'я ОСОБА_6

Визнано частково недійсним в частині відчуження 1/3 частини квартири договір дарування АДРЕСА_1, від 15 квітня 2013 року, укладений між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Визнано за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_9, а саме: на 1/6 частину АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_8, не погоджуючись із зазначеним рішенням апеляційного суду, подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2015 року в частині задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Судом апеляційної інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимоги в частині визнання недійсною відмови ОСОБА_5 (спадкоємця першої черги) від спадщини на користь свого сина ОСОБА_6 (спадкоємця п'ятої черги) та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_5 не повідомила державного нотаріуса, що крім неї існують інші спадкоємця першої черги, а саме - ОСОБА_4, у зв'язку з чим ОСОБА_6 одноосібно отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, а ОСОБА_4 було усунуто від спадкування і це порушило її право на отримання її частки у спадковому майні.

Крім того, апеляційний суд дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для визнання частково недійсним договору дарування спірної квартири від 15 квітня 2013 року, укладеного між ОСОБА_5, ОСОБА_6, як дарувальниками та ОСОБА_7, як обдарованою, в частині відчуження 1/3 частини цієї квартири та визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/6 частину спірної квартири.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку, площею 0,17 га, яка розташована по вул. Ватутіна в смт. Кути Косівського району Івано-Франківської області, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що позивачем не надано належних доказів, які б дозволяли встановити правовий статус спірної земельної ділянки. Крім того, вказана земельна ділянка не була об'єктом спадкування.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова