Справа № 192/2968/14-ц
Провадження № 2/192/137/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2015 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:
головуючого - судді Омелюх В.М.,
при секретарі - Короті Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, до досягнення 23 років,
Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, посилаючись на те, що її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які з 14 лютого 1997 року знаходились в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 06 березня 2006 року. Вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року та мала прізвище ОСОБА_1, а 16 серпня 2014 року уклала шлюб з ОСОБА_4, у зв'язку з чим змінила прізвище на "ОСОБА_1".
З 11 серпня 2014 року вона навчається на факультеті інформаційних та транспортних систем і технологій Академії митної служби України в м. Дніпропетровськ на денній формі навчання, у зв'язку з чим, так як не має власних джерел прибутків, потребує матеріальної допомоги на придбання необхідних підручників, канцелярії, відвідування додаткових занять для розвитку своїх здібностей. Їй необхідні кошти на проїзд у зв'язку з віддаленістю місця навчання від місця проживання, на придбання продуктів харчування, одягу, забезпечення інших матеріально-побутових потреб з урахуванням віку та інше, надання яких на даний час покладається лише на її матір - ОСОБА_3
Відповідач добровільно не приймає участі в її утриманні, хоча зобов'язаний це робити та має таку можливість, оскільки є працездатною людиною, працює в Наталівській сільській раді Солонянського району, де отримує заробітну плату, у зв'язку з чим вона змушена звернутись з даним позовом до суду.
Позивач ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.24), позов підтримала та прохала його задовольнити, оскільки потребує матеріальної допомоги батька, оскільки власних джерел прибутків не має, а в разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.30).
Відповідач ОСОБА_2, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином згідно положень ч.5 ст.74 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцію з повідомлення про вручення (а.с.29), звідки повернулась з відміткою "не проживає", в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не надав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують.
В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача в порядку заочного провадження по наявних у справі доказах.
Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, до досягнення 23 років підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.
Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином, а відповідно до ст.201 цього Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), яка 16 серпня 2014 року згідно актового запису №104 по відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та прийняла прізвище "ОСОБА_1" (а.с.10).
Згідно довідки Солонянського професійного аграрного технікуму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, входить до складу сім'ї ОСОБА_3 (а.с.14), яка згідно свідоцтва про народження позивачки (а.с.6) є її матір'ю.
З довідки Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходиться на утриманні ОСОБА_3 (а.с.15), на користь якої відповідач ОСОБА_2 виплачував аліменти на утримання доньки до її повноліття, тобто до 08 грудня 2014 року, про що свідчать копії виданого Солонянським районним судом дублікату виконавчого лист №2-154/2006 від 06 березня 2006 року та постанови державного виконавця від 12 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження ( а.с.11-13).
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є студентом 1 курсу факультету інформаційних та транспортних систем і технологій, Академії митної служби України денної форми навчання, яке проводиться за рахунок державного бюджету, а термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем "бакалавр" - до липня 2018 року (а.с.8).
Чоловік позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 є студентом 4 курсу агрономічного факультету Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету денної форми навчання (а.с.9).
Позивачка, яка є повнолітньою донькою відповідача, навчається, у зв'язку з чим потребує витрат на забезпечення проїзду від місця проживання до місця навчання, відповідним харчуванням, одягом, навчальними посібниками, лікуванням та матеріально-побутовими умовами з урахуванням її віку, потреб та розвитку, а таке утримання надається їй в добровільному порядку лише матір'ю, при цьому відповідачем як батьком після досягнення позивачкою повноліття така допомога в добровільному порядку не надається, у зв'язку з чим її розмір необхідно визначити за рішенням суду.
При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. ст.182,200 Сімейного кодексу України враховує сукупність таких юридичних фактів, як досягнення позивачем віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років (а.с.6); продовження нею навчання (а.с.8); потреби в зв'язку з навчанням в матеріальному утриманні батьками, в тому числі і відповідачем; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача та повнолітньої дитини, яка на даний час за місцем навчання стипендії не отримує та не має інших доходів (прибутків), а також можливість надання такої допомоги матір'ю позивачки, яка на даний час фактично її і утримує, та неможливість надання такої допомоги її чоловіком ОСОБА_4, який сам є студентом денної форми навчання та не має самостійного заробітку (доходу) (а.с.9), при цьому суд також враховує, що Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" з 01 січня 2015 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в розмірі 1218 гривень.
Враховуючи вищенаведене, суд відповідно до ст.ст. 199-200 СК України, вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі ?? частини (заробітку) доходу щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, а фактично повнолітню дитину, яка продовжує навчається, утримує її мати ОСОБА_3, з якою вона проживає (а.с.14,15).
Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182,191,198-200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60,88, 209, 212-215, 224-228, 367, 224-228 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, до досягнення 23 років задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Наталівка Солонянського району Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на її утримання в розмірі ? частина заробітку (доходу) щомісячно на період навчання, починаючи з 26 грудня 2014 року, але не більше як до досягнення нею 23 років, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачами в апеляційному порядку, а строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: суддя