У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства з поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» про стягнення вартості безпідставно набутого майна,

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що у період з 31 жовтня 2006 року по 17 квітня 2014 він працював на посаді начальника Обласного управління «Харківекоресурси» (далі - ОУ «Харківекоресурси»). Перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_2 як керівник отримав у своє відання майно підприємства, серед якого були автомобіль марки «Daewoo Lanos», держаний номерний знак НОМЕР_2, та причеп двуосний, державний номерний знак НОМЕР_1, що потребували ремонту. Позивач неодноразово повідомляв керівництво про необхідність ремонту для належного виконання поставлених перед підрозділом завдань.

У травні 2012 року ОСОБА_2 за власні кошти було проведено ремонт зазначеного автомобіля та причепу на загальну суму 15 700 грн з метою можливості їх подальшої експлуатації в інтересах підприємства. Після цього позивач неодноразово звертався до керівництва та бухгалтерії Державного підприємства з поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» (далі - ДП з поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси») з вимогою повернути йому його кошти, проте йому було відмовлено.

Просив стягнути з ДП з поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» в особі ОУ «Харківекоресурси» вартість безпідставно набутого майна у розмірі 15 700 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що між начальником обласного управління та керівництвом підприємства була досягнута домовленість про компенсацію витрат, пов'язаних з ремонтом певного транспортного засобу. Між сторонами виникли трудові правовідносини, тому підстави для задоволення позову відповідно до ст. 1212 ЦК України відсутні.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства з поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» про стягнення вартості безпідставно набутого майна.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік