справа №566/1720/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року Млинівський районний суд

Рівненської області

у складі:

одноособово - судді Лободзінського А.С.

при секретарі - Драган Л.М.

з участю представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком, у зв'язку з відсутністю в ньому понад рік без поважних причин.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок № 32 з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. У вище зазначеному будинку проживали також його дружина ОСОБА_4 та діти: дочка ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_2. На даний час однією сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть. Будь-яких речей чи майна відповідачів у будинку немає, оскільки все своє забрали з собою та відбули невідому куди, житловим будинком не користуються, фактично в ньому не проживають. Відсутність відповідачів по місцю проживання понад рік не пов'язана з поважними причинами, передбаченими законодавством. Всі обов'язки по утриманню будинку виконує він, як власник житла.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав повністю з тих же підстав.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, заперечень проти позову не надали.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала. В обґрунтування заперечень проти позову пояснила, що припинила своє проживання в будинку позивача вимушено. Так-як змушена була працювати в м. Луцьк та заробляти на життя, їздила на заробітки за кордон. Стверджує, що її відсутність та непроживання у будинку є вимушеною, оскільки відповідач перешкоджає їй у доступі до житла.

Заслухавши пояснення сторін у справі та дослідивши інші подані сторонами докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла втарчають право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Тобто, з вказаної норми закону випливає, що необхідною умовою втрати особою права корситування житлом є відсутність цієї особи понад один рік без поважних причин.

З цього слідує, що відсутність особи понад рік з поважних причин не має наслідком втрати такого права.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, відповдіачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійсно відсутні за місцем проживання позивача у будинку, який належить йому на праві приватної власності більше одного року. Поважності причин їх відсутності відповідачі суду не повідомили та будь-яких пояснень, а також заперечень з приводу цього не надали .

Отже, щодо відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 існують обставини, які свідчать про втарту ними права на користування житлом, що належить ОСОБА_3, у зв'язку з чим суд вважає позов у цій частині підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Разом з тим, в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснила, що її відсутність за місцем реєстрації її проживання у житловому будинку ОСОБА_3, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 зумовлена поважними причинами, а саме працевлаштуванням у іншій місцевості , а також поїздками на заробітки за кордон.

На даний час вона пороживає у сусідньому селі в своєї сестри і не може повернутися додому, оскільки позивач, який є її батьком, перешкоджає їй в цьому, хоча іншого житла вона не має і не хоче залишитись на вулиці.

З приводу наведених відповідачкою ОСОБА_2 заперечень та обставин, які свідчать про поважність причин її відсутності за місцем реєстрації проживання, позивач спростувань ніяких не надав і своїх доводів про те, що остання забрала все своє майно і вибула у невідомому напрямку належними та допустимими доказами не підтвердив.

Таким чином, в суді не знайшов свого підтвердження факт відсутності ОСОБА_2 за місцем свого проживання понад рік без будь-яких поважних на те причин, а отже, позовні вимоги ОСОБА_3 в частині втрати ОСОБА_2 права на користування житлом є недоведеними, а тому до задоволення не підлягають.

На підставі ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 158, 159, 208-210, 212-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право на користування житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1.

В частині позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

СУДДЯ: