ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/780/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"13" лютого 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, зобов'язання вчинити дії,
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, із заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у її відсутність до суду не зверталась (а.с.28;30;32-33).
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ч.1, ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
В судовому засіданні встановлено, що з дня підписання вказаного трудового договору та до 11.11.2013 року заробітна плата ОСОБА_2 відповідачем не виплачувалась, та станом на 11.11.2013 року заборгованість відповідача перед позивачем по виплаті заробітної плати становить 3 352,38 грн.
Відповідно до п.4, ч.1, ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору також є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).
11.11.2013 року позивач подав заяву про звільнення з посади помічника адвоката за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП. Згідно наказу №05-К від 11.11.2013 року виданого та підписаного відповідачем позивача було звільнено із займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП (а.с.7).
У відповідності до п.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.
Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Статтей 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Оскільки в судовому засіданні встановлено, що на день звільнення ОСОБА_2 з посади помічника адвоката у відповідача перед ним існувала заборгованість по заробітній платі в сумі 3 352,38 грн., тому вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до абзаців 5-7 п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.
Оглянувши в судовому засіданні копію трудової книжки позивача, вбачається, що останній запис в ній є запис про прийняття на роботу ОСОБА_2 помічником адвоката за трудовим договором від 09.09.2013 року (а.с.12), а запис про звільнення відсутній.
Відповідно до п.8 розд. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.11.2013 року по 30.09.2014 року відповідно до вищезазначеної норми розраховується наступним чином: середньоденна заробітна плата = заробітна плата за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні 2 819,05 грн. (1 219,05 грн. + 1 600 грн. = 2 819,05 грн.) поділено на фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні (39 днів) = 72,283 грн. Таким чином середній заробіток за час вимушеного прогулу становить добуток середньоденної заробітної плати (72,283 грн.) та робочих днів за час вимушеного прогулу (221 день: листопад 2013 р - 15 днів; грудень 2013р. - 22 дні; січень 2014 р. - 20 днів; лютий 2014 р. - 20 днів; березень 2014 р. - 20 днів; квітень 2014 р. - 22 дні; травень 2014 р. - 20 днів; червень 2014 р. - 21 день; липень 2014 р. - 23 дні; серпень 2014 р. - 21 день; вересень 2014р. - 22 дні), а саме 15 974,33 грн. (72,283 грн. * 221 день = 15 974,33 грн.).
Поскільки відповідачем були порушені вимоги ст.. 116, 117 КЗпП України, тому описані вище суми заборгованості заробітної плати за відпрацьований термін трудової угоди та середній розрахунок заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню у повному обсязі з відповідача на користь позивача у судовому порядку.
Однак в частині позову про внесення до трудової книжки запису день заповнення та видачі оформленої трудової книжки необхідно відмовити, поскільки згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 вказані дані не передбачені для внесення до трудової книжки.
Вирішуючи позов таким чином, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору в частині задоволення позову майного характеру, 243 грн. 60 коп. судового збору в рахунок задоволення позовних вимог немайного характеру, а всього 487 грн. 20 коп.
Керуючись ст.. 43,55, 124 Конституції України, ст. 6, 7, 10, 15, 57, 60, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 81 ЦПК України, ст. 47 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», наказом Міністерства праці та соціальної політики України N 260 від 08.06.2001 року, наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, суд
Позов задовольнити частково.
Зобов'язати ОСОБА_3 внести до трудової книжки ОСОБА_2 запис про звільнення з посади помічника адвоката, вказавши день його звільнення.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3 352 грн. 38 коп. заборгованості заробітної плати, 15 974 грн. 33 коп. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, а всього 19 326 грн. 71 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору в рахунок задоволення позовних вимог майнового характеру, 243 грн. 60 коп. судового збору в рахунок задоволення позовних вимог немайнового характеру, а всього 487 грн. 20 коп.
В задоволенні частини позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про внесення до трудової книжки запису: день заповнення та видачі оформленої трудової книжки відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії відповідачем.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК