АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Височанської Н.К.

секретаря Лук'янишиної М.В.

за участю: представника ПАТ „БАНК ФОРУМ" - Рендюка М.В.,

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства „БАНК ФОРУМ" про визнання недійсною частини правочину, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства „БАНК ФОРУМ" , в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „БАНК ФОРУМ", на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 листопада 2014 року -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства „БАНК ФОРУМ" (далі -ПАТ „БАНК ФОРУМ") про визнання недійсною частини правочину.

Вказувала на те, що 7 жовтня 2008 року між ОСОБА_4 та акціонерним комерційним банком „Форум" (далі - АКБ „Форум"), правонаступником якого є ПАТ „БАНК ФОРУМ", було укладено кредитний договір №0001/08/25 -KLMF, за умовами якого ОСОБА_4 отримав кредит у формі кредитної лінії для споживчих потреб з максимальним лімітом заборгованості на день надання кредитних коштів в сумі 850000доларів США.

Пунктом 6.1.3. вказаного договору передбачено, що у випадках невиконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором банк має право, а позичальник надає свою згоду на розголошення будь-якої інформації, пов'язаної з цим договором, третім особам.

------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц - 85/15 головуючий у 1-й інстанції Гончарова І.М.

категорія 19/27 суддя-доповідач Міцней В.Ф.

15 березня 2010 року ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ПАТ „БАНК ФОРУМ" уклали договір про заміну боржника у зобов'язанні та переведення боргу, за умовами якого ОСОБА_4 передав свої зобов'язання за вказаним кредитним договором та додатковими угодами до нього ОСОБА_2

ОСОБА_2 вважала, що абзац 2 п. 6.1.3. кредитного договору порушує її права, охоронювані Конституцією України, Законами України „Про банки і банківську діяльність", „Про захист персональних даних", „Про захист прав споживачів", тому просила визнати його недійсним з моменту укладення договору та скасувати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 листопада 2014 року позов задоволено: визнано недійсним абзац 2 пункту 6.1.3 кредитного договору №0001/08/25 - KLMF від 7 жовтня 2008 року, укладеного між ОСОБА_4 та АКБ „Форум".

В апеляційній скарзі ПАТ „БАНК ФОРУМ", в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „БАНК ФОРУМ", просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування судом норм матеріального права.

Вважає, що суд неправильно застосував до правовідносин сторін положення ст.62 Закону України „Про банки і банківську діяльність", ст.1076 ЦК України, ст.18 Закону України „Про захист прав споживачів".

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваний пункт кредитного договору порушує передбачене законом право позивачки на захист інформації.

Проте такому висновку суд дійшов внаслідок неправильного застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом, 7 жовтня 2008 року АКБ „Форум" та ОСОБА_4 уклали кредитний договір №0001/08/25 -KLMF, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 850000доларів США.

У пункті 6.1.3. вказаного договору зазначено, що умови договору є конфіденційними і можуть бути розголошені третім особам з письмового дозволу протилежної сторони та у випадках, передбачених чинним законодавством України. В абзаці другому цього пункту зазначено, що у випадках, пов'язаних з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором банк має право, а позичальник дає згоду на розголошення будь-якої інформації, пов'язаної з цим договором, третім особам.

15 березня 2010 року ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ПАТ „БАНК ФОРУМ" уклали договір про заміну боржника у зобов'язанні та переведення боргу, за умовами якого ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_2 прийняла зобов'язання за вказаним кредитним договором та додатковими угодами до нього.

Відповідно до ст.60 Закону України „Про банки і банківську діяльність" інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Згідно з ч.1 ст.1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомості про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Порядок розкриття інформації, що становить банківську таємницю, передбачений у ст.62 Закону України „Про банки і банківську діяльність". Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи (п.1 ст.62 цього Закону).

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що положення п.6.1.3. кредитного договору не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства.

Окрім того, у відповідності до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а також можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Оспорюваний пункт кредитного договору був визначений АКБ „Форум" та ОСОБА_4 і погоджений ними.

Укладаючи з АКБ „Форум" та ОСОБА_4 договір про заміну боржника у зобов'язанні та переведення боргу, позивачка ОСОБА_2 погодилась з умовами вищевказаного кредитного договору, в тому числі з п.6.1.3., та зобов'язалась виконати ці умови.

Помилковим є також висновок суду першої інстанції про те, що умови кредитного договору щодо розголошення інформації про позичальника є несправедливими в розумінні п.2 ч.5 ст.11 Закону України „Про захист прав споживачів".

За змістом ч.2 ст.18 Закону України „Про захист прав споживачів" умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Проте зазначених у вказаній нормі закону ознак несправедливості умов договору не містять положення абзацу 2 п.6.1.3. кредитного договору, тому їх не можна вважати несправедливими.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314 ЦПК України , колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства „БАНК ФОРУМ", в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „БАНК ФОРУМ", задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 листопада 2014 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства „БАНК ФОРУМ" про визнання недійсним абзацу 2 пункту 6.1.3. кредитного договору від 7 жовтня 2008 року, укладеного між акціонерним комерційним банком „Форум" та ОСОБА_4, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: