Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» до ОСОБА_4, приватного підприємства «Хлібороб-64», малого приватного підприємства «Каштан», товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехінвест» про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ», треті особи: приватне підприємство «Хлібороб-64», мале приватне підприємство «Каштан», товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехінвест», про визнання договору поруки припиненим; за зустрічним позовом малого приватного підприємства «Каштан» до публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ», треті особи: приватне підприємство «Хлібороб-64», ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехінвест», про визнання частково недійсним договору поруки, за касаційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2010 року публічне акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ» (далі - ПАТ «Піреус Банк МКБ») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, приватного підприємства «Хлібороб-64» (далі - ПП «Хлібороб-64»), приватного малого підприємства «Каштан» (далі - МПП «Каштан»), товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехінвест» (далі - ТОВ «Агротехінвест») про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що на підставі кредитних договорів від 25 липня 2007 року та додаткових угод до них від 08 жовтня 2008 року, від 29 травня 2009 року та від 10 червня 2009 року ПП «Хлібороб-64» отримало від відкритого акціонерного товариства «Міжнародний комерційний банк» (далі - ВАТ «Міжнародний комерційний банк»), правонаступником якого є ПАТ «Піреус Банк МКБ», кредит у загальному розмірі 420 000 доларів США на строк до 25 липня 2012 року зі сплатою 11 % річних. Також між банком і ПП «Хлібороб-64» укладено договір овердрафту від 21 серпня 2007 року, за умовами якого банк надав боржнику овердрафт у розмірі 250 000 грн. на строк до 21 лютого 2008 року зі сплатою 20 % річних. У подальшому (22 лютого 2008 року, 20 серпня 2008 року та 29 травня 2009 року) між банком і боржником укладено додаткові угоди до договору овердрафту. Строк дії договору овердрафту встановлено до 21 серпня 2009 року. У рахунок забезпечення належного виконання кредитних договорів і договору овердрафту та додаткових угод до них укладено договори поруки: від 29 квітня 2009 року - між банком і МПП «Каштан», від 29 квітня 2009 року - між банком і ОСОБА_4 та від 29 квітня 2009 року - між банком і ТОВ «Агротехінвест». Також належне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором забезпечено договорами застави від 31 серпня 2007 року, від 27 вересня 2007 року, від 29 травня 2009 року, від 29 травня 2009 року та від 29 травня 2009 року, які укладені між банком і ПП «Хлібороб». ПАТ «Піреус Банк МКБ» зазначає, що боржник ПП «Хлібороб» взяті на себе зобов'язання за кредитними договорами та договором овердрафту належним чином не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 450 038,42 доларів США і 208 416,85 грн. Ураховуючи викладене, просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом і звернути стягнення на предмети застави за договорами застави.

ОСОБА_4 звернувся із зустрічним позовом до ПАТ «Піреус Банк МКБ» про визнання договору поруки від 29 квітня 2009 року, укладеного між ним і банком, припиненим, оскільки в договорі поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного погашення заборгованості за кредитним договором не є строком поруки. Крім того, банк протягом шести місяців з дня настання строку основного зобов'язання вимог до поручителя не пред'являв і не повідомляв про порушення кредитором умов кредитних договорів та договору овердрафту.

МПП «Каштан» звернулось із позовом до ПАТ «Піреус Банк МКБ» про визнання частково недійсним договору поруки від 29 квітня 2009 року щодо забезпечення МПП «Каштан» вимог банку за кредитним договором від 25 липня 2007 року та договором овердрафту від 21 серпня 2007 року. Посилається на те, що цей договір поруки укладено з порушенням чинного законодавства, а саме його строк дії менший ніж строк дії кредитного договору, плата за користування кредитом зазначена у розмірі 13 % річних, хоча в кредитному договорі плата за користування кредитом встановлена в розмірі 11 % річних. Крім того, строк дії договору овердрафту не збігається зі строком його дії, зазначеним у договорі поруки.

Ухвалами Київського районного суду м. Одеси від 21 травня 2012 року та від 07 березня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Піреус Банк МКБ», зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 і позовні вимоги МПП «Каштан» об'єднано в одне провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2014 року задоволено клопотання ПАТ «Піреус Банк МКБ» про залишення частини позовних вимог без розгляду, позовні вимоги банку про звернення стягнення на автомобіль марки «Toyota Corolla», комбайн зернозбиральний марки Кейс 2166, комбайн зернозбиральний марки Дон-1500 «Б» заводський номер НОМЕР_1, комбайн зернозбиральний марки Дон-1500 «Б» заводський номер НОМЕР_2, комбайн зернозбиральний марки Дон-1500 «Б» заводський номер НОМЕР_3, принтер, телефон, системний блок, культиватор окучник, зерноочисну машину, шнековий транспортер жатки, розкидач міндобрива, приставку кукурудзяну КМД-6, приставку кукурудзяну КМД-6, сівалку СПЧ-6, борону дискову ДМТ-6, жатку очесуючого типу, пристрій для збирання рапсу, каток, борону пружинну, агрегат передпосівний, борону, двигун зі стартером, ЗД ємкість, компресор, котел, культиватор, оприскувач, сажалку, сіялку, сіялку без транспортного засобу, борону, каток - залишено без розгляду.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2014 року, позовні вимоги ПАТ «Піреус Банк МКБ» задоволено, стягнуто солідарно із ТОВ «Агротехінвест», МПП «Каштан», ПП «Хлібороб-64», ОСОБА_4 на користь ПАТ «Піреус Банк МКБ» заборгованість за кредитними договорами від 25 липня 2007 року і за договором овердрафту від 21 серпня 2007 року в розмірі 450 038,42 доларів США та 208 416,85 грн., що разом складає 5 469 365,97 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. Відмовлено у задоволенні позовів ОСОБА_4 і МПП «Каштан».

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення в частині задоволення позову ПАТ «Піреус Банк МКБ» і стягнення заборгованості за кредитними договорами і договором овердрафту з ОСОБА_4 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ «Піреус Банк МКБ» до ОСОБА_4 про стягнення та задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання припиненим договору поруки, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на мотиви касаційної скарги заявником оскаржуються судові рішення в частині стягнення з ОСОБА_4 боргу та в частині відмови у задоволенні його позову про визнання договору поруки припиненим, в іншій частині судові рішення не оскаржуються, тому у касаційному порядку не переглядаються (частина друга статті 335 ЦПК України).

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції про стягнення з відповідачів, в тому числі і з ОСОБА_4, на користь банку заборгованості за кредитними договорами і договором овердрафту та відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні його позову про визнання договору поруки припиненим, суд апеляційної інстанції погодився з його висновками, що позичальник зобов'язання за кредитними договорами і договором овердрафту не виконав, у зв'язку з чим ОСОБА_4, який поручився за належне виконання позичальником договорів кредиту і договору овердрафту як солідарний боржник, повинен повернути кредит. Визначені ч. 4 ст. 559 ЦК України підстави для припинення поруки відсутні, оскільки умовами договору встановлений строк його дії - до повного погашення заборгованості за кредитним договором.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції повністю погодитися не можна.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням установленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду було зумовлено поважними причинами.

Установлено, що 25 липня 2007 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк» і ПП «Хлібороб-64» укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 178 370 доларів США строком до 25 липня 2012 року зі сплатою 11 % річних.

08 жовтня 2008 року та 29 травня 2009 року між банком і ПП «Хлібороб-64» укладено додаткові угоди до кредитного договору.

25 липня 2007 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк» і ПП «Хлібороб-64» укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 241 630 доларів США строком до 25 липня 2012 року зі сплатою 11 % річних.

8 жовтня 2008 року, 29 травня 2009 року та 10 червня 2009 року між сторонами укладено додаткові угоди до кредитного договору.

21 серпня 2007 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк» і ПП «Хлібороб-64» укладено договір овердрафту, згідно з яким банк надав позичальнику овердрафт у розмірі 250 000 грн. на строк з 21 серпня 2007 року до 21 лютого 2008 року зі сплатою 20 % річних.

В подальшому, а саме 22 лютого 2008 року, 20 серпня 2008 року та 29 травня 2009 року, між сторонами укладено додаткові угоди до договору овердрафту.

Строк дії договору овердрафту у додатковій угоді змінено та встановлено до 21 серпня 2009 року.

У рахунок забезпечення належного виконання боржником взятих на себе зобов'язань за кредитними договорами та договором овердрафту 29 квітня 2009 року між ПАТ «Піреус Банк МКБ» і ПМП «Каштан» укладено договір поруки та два договори поруки між ПАТ «Піреус Банк МКБ» і ОСОБА_4 та ТОВ «Агротехінвест».

Також належне виконання ПП «Хлібороб-64» зобов'язань за кредитними договорами і договором овердрафту забезпечено договорами застави від 31 липня 2007 року, від 31 серпня 2007 року, від 27 вересня 2007 року, від 29 травня 2009 року, від 29 травня 2009 року та від 29 травня 2009 року, за умовами яких ПП «Хлібороб-64» передав в заставу банку належне йому рухоме і нерухоме майно.

Ні боржник, ні поручителі зобов'язання за кредитними договорами і договором овердрафту належним чином не виконують, у зв'язку з чим станом на 09 березня 2010 року утворилась заборгованість у загальній сумі 450 038,42 доларів США та 208 416,85 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Частиною 2 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Установлено, що згідно з пунктом 7.7 договору поруки від 29 квітня 2009 року, укладеного між ОСОБА_4 і банком, строк дії договору - з моменту його підписання до повного погашення заборгованості згідно кредитних договорів і договору овердрафту.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 23 травня 2012 року (справа № 6-33цс12), умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 2.1 кредитних договорів кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 25 липня 2012 року.

Відповідно до п. 9.2 кредитних договорів банк має право на дострокове повернення суми кредиту та всіх інших платежів за цими договорами.

Згідно з додатковою угодою від 20 серпня 2008 року до договору овердрафту термін повернення грошових коштів - до 21 серпня 2009 року.

Установлено, що 16 листопада 2009 року банк направив на адресу поручителя ОСОБА_4 вимогу про дострокове виконання зобов'язань щодо повернення кредиту за договором овердрафту.

До суду банк звернувся 06 травня 2010 року.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 17 вересня 2014 року (справа № 6-53цс14), виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України необхідно дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Отже, враховуючи кінцевий термін повернення кредиту за договором овердрафту - 21 серпня 2009 року, банк мав право звернутися з вимогою до поручителя у судовому порядку до 22 лютого 2010 року, разом з тим банк звернувся до суду 06 травня 2010 року.

У порушення статей 303, 315 ЦПК України апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, не встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та дійшов передчасного висновку про відмову в зустрічному позові ОСОБА_4 і стягненні з нього як солідарного боржника на користь банку заборгованості за кредитними договорами та договором овердрафту.

Доводи заявника, наведені в касаційній скарзі, що внаслідок укладення додаткових угод до кредитних договорів і договору овердрафту без згоди поручителя встановлено нові умови дострокового повернення кредиту, тобто змінено зобов'язання, що призвело до збільшення обсягу відповідальності ОСОБА_4, а відтак договір поруки є припиненим, не беруться до уваги, оскільки така підстава для припинення договору поруки ОСОБА_4 у позовній заяві не зазначалась, не була предметом дослідження в судах попередніх інстанцій. Зазначені підстави можуть бути окремою підставою для визнання договору поруки припиненим.

Оскільки порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення спору в частині позовних вимог ПАТ «Піреус Банк МКБ» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами і договором овердрафту та в частині зустрічного позову ОСОБА_4 до ПАТ «Піреус Банк МКБ» про визнання припиненим договору поруки і ці порушення допущені судом апеляційної інстанції при розгляді справи, рішення суду апеляційної інстанції в цій частині підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2014 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ», треті особи: приватне підприємство «Хлібороб-64», приватне мале підприємство «Каштан», товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехінвест», про визнання договору поруки від 29 квітня 2009 року припиненим скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська