Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 19 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання,

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що дочка, яка досягла повноліття, є студенткою 1 курсу денної форми навчання гуманітарно-педагогічного факультету Хмельницького національного університету та знаходиться на утриманні позивача, остання просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі ј частки від усіх видів доходу відповідача щомісячно на період навчання дитини, але не більше як до досягнення нею 23-х річного віку.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 19 грудня 2014 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання дочки ОСОБА_4, починаючи з дня подання позову, тобто з 04 вересня 2014 року, і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2017 року, але не довше досягнення ОСОБА_4 23-х років.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід Держави судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити у справі нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи у справі судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з його доведеності та обґрунтованості у задоволеній судом його частині.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи допущено порушення норм процесуального чи матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук