Дата документу 15.10.2015
Справа № 320/7156/15-ц
Провадження: № 2/320/3484/15
15 жовтня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Васильцова О.В.,
при секретарі Назаренко І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики.
Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що протягом 2012 - 2013 років між нею та ОСОБА_2, ОСОБА_3, неодноразово укладались договори позики. Позивачка посилається на ст. 1046 ЦК України та вважає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Відповідно до вищевказаних домовленостей між позивачкою та відповідачами, вона, ОСОБА_1 передала, а вони, ОСОБА_2, ОСОБА_3 отримали в борг: 800 $ США (вісімсот доларів США); 600 $ США (шістсот доларів США); 200 $ США (двісті доларів США); 250 $ США (двісті п'ятдесят доларів США); 370 $ США (триста сімдесят доларів США), всього 2220 $ США (дві тисячі двісті двадцять доларів США).
На підтвердження укладання договору позики від відповідачів позивачці було надано розписку, про отримання вищевказаних сум.
Відповідачами було повернуто частину суми боргу позивачці, а саме 620 $ США. Не погашена суму боргу складає 1600 $ США.
Також ОСОБА_1 посилається на ст. 1050 ЦК України та вважає, що на її користь підлягає стягненню з відповідачів три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 2088,72 гривень.
Позивачка неодноразово зверталась до відповідачів з вимогою повернення боргу, однак вони обіцяли найближчим часом повернути гроші, а згодом взагалі почали уникати спілкування та зустрічей з позивачкою, у звязку з чим вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом.
Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Позивачка у судове засідання не зявилась, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Через неявку відповідачів у судове засідання з причин, визнаних судом неповажними, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
У звязку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалась.
Суд, вивчивши матеріали справи, письмові докази, вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Судом встановлено, що позивачкою ОСОБА_1 було передано відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 2220 $ США, а вони, відповідачі, взяли на себе зобовязання повернути вказані кошти до 01 вересня 2013 року, що підтверджується їх розпискою (а.с.11).
Станом на момент звернення ОСОБА_1 до суду з позовом, грошові кошти, визначені в розписці, у повній мірі повернуто відповідачами їй не було. Було повернуто лише 620 доларів США, про що в своїй позовній заяві вказала позивачка. Не повернута сума складає 1600 доларів США.
Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов ОСОБА_1 доведеним та обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Крім того, позивачка просить суд стягнути 350,00 гривень з відповідачів на її користь, які становлять витрати, повязанні з користуванням послуг адвоката.
Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Оскільки вказані витрати у розмірі 350,00 гривень були належним чином підтверджені позивачкою товарним чеком №013 від 11 серпня 2015 року та довідкою адвоката ОСОБА_4, відповідно до ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідачів солідарно на користь позивачки у повному обсязі.
Крім того, оскільки відповідачами зобовязання за вказаним договором позики у добровільному порядку виконані не були, у звязку з чим, позивачка була змушена звернутися з відповідним позовом до суду, через що нею були понесені судові витрати по сплаті судового збору.
Оскільки вказані витрати були належним чином підтверджені позивачкою наданим квитанціями, відповідно до ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідачів солідарно на користь позивачки.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, 10, 60, 79, 88, 212, 215, 224-233 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
СУДДЯ: