Справа № 748/3216/14-ц Провадження № 22-ц/795/250/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Криворученко Д. П. Доповідач - Литвиненко І. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛитвиненко І.В.
суддів:Страшного М.М., Шарапової О.Л.
при секретарі:Нечасному О.Л.
за участю:представника ОСОБА_5 ОСОБА_6, позивача ОСОБА_7, представника позивачів ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Чернігівського районного суду від 2 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до ОСОБА_5, Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить змінити рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_7 матеріальної шкоди та в частині стягнення сум моральної шкоди на користь позивачів через неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Рішенням суду позов задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_5 на користь: ОСОБА_7 658,20 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 7450 грн. у відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_9 7450 грн. у відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_10 9450 грн. у відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_11 2550 грн. у відшкодування моральної шкоди; на користь держави 275,58 грн. судового збору. Суд також стягнув з ПАТ «Європейський страховий альянс»: на користь ОСОБА_7 3000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 2550 грн. у відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_9 483 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 2550 грн. у відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_10 2550 грн. у відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_11 2550 грн. у відшкодування моральної шкоди; на користь держави 243,60 судового збору.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд дав невірне тлумачення ст.ст.24,27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і стягнув матеріальну шкоду на користь ОСОБА_7 не з ПАТ «Європейський страховий альянс», а з ОСОБА_5 Крім того, в апеляційній скарзі вказується на те, що при визначенні розміру морального відшкодування, суд не врахував вини іншого водія у ДТП, матеріальний, сімейний стан та стан здоров'я ОСОБА_5

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив правила дорожнього руху і на 21 км автодороги сполученням «Чернігів-Сеньківка» допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_12, який від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні в той же день. В автомобілі ОСОБА_12 також знаходились його жінка ОСОБА_10, яка отримала струс головного мозку, забій та гематоми м'яких тканин, перелом дистального відділу хрестця, і онук ОСОБА_11, який отримав забійну рану носа з накладенням 5 швів.

ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.286 КК України, але постановою Чернігівського районного суду від 19.11.2012 року він був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році».

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована ЗАТ (нині ПАТ) «Європейський страховий альянс» згідно до полісу № ВА/2342442 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.06.2006 року.

25.09.2006 року ОСОБА_5 повідомив страхову компанію про ДТП ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивачі вважають, ПАТ «Європейський страховий альянс» повинно відшкодувати їм матеріальну та моральну шкоду у межах лімітів, встановлених ст. 23, 24, 27 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а решту шкоди необхідно стягнути з ОСОБА_5, який є винним в ДТП.

У зв'язку з цим, ОСОБА_7, яка є дочкою померлого ОСОБА_12, просила стягнути з ПАТ «Європейський страховий альянс» 3000 грн. витрат, пов'язаних зі встановленням пам'ятника батьку, 2550 грн. на відшкодування моральної шкоди, пов'язаної зі смертю батька, а з ОСОБА_5 просила стягнути 658,20 грн. витрат на придбання ліків для батька та 17450 грн. на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_9, який є сином померлого ОСОБА_12, просив стягнути з ПАТ «Європейський страховий альянс» 483 грн. витрат на поховання батька та 2550 грн. на відшкодування моральної шкоди, пов'язаної зі смертю батька, а з ОСОБА_5 просив стягнути 17450 грн. на відшкодування моральної шкоди, пов'язаної зі смертю батька.

ОСОБА_10, яка є постраждалою в ДТП та дружиною померлого, просила стягнути з ПАТ «Європейський страховий альянс» 2550 грн. на відшкодування моральної шкоди і з ОСОБА_5 27450 грн. на відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з фізичним болем та втратою чоловіка.

ОСОБА_11, який є постраждалим від ДТП, просив стягнути з ПАТ «Європейський страховий альянс» 2550 грн. на відшкодування моральної шкоди і з ОСОБА_5 7450 грн. на відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з фізичним болем.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вина в скоєнні ДТП ОСОБА_5 є доведеною, а при визначенні розміру відшкодування, взяв до уваги ліміт відповідальності за договором страхування, глибину душевних страждань позивачів, вимоги розумності і справедливості.

Такі висновки суду відповідають матеріалам справи та положенням ст.ст. 1166, 1167, 1187,1194, 1195 ЦК України.

Відповідно до ст.303 ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Твердження апелянта про необхідність стягнення матеріальної шкоди, пов'язаної з лікуванням ОСОБА_12 у лікарні, зі страхової компанії, є безпідставними.

Позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 658,20 грн. ОСОБА_7 обґрунтовувала тим, що на ці кошти вона купила ліки для свого батька ОСОБА_12 коли той знаходився у лікарні після ДТП, тобто це були її власні кошти. Розмір шкоди ОСОБА_7 підтвердила квитанціями про придбання ліків. Розмір витрат на лікування сторонами не оспорюється.

Оскільки ОСОБА_7 не знаходилась у договірних відносинах з ПАТ «Європейський страховий альянс», то ці суми не є страховим відшкодуванням і на її вимоги про стягнення матеріальної шкоди не поширюється Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і дія полісу № ВА/2342442 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.06.2006 року.

Посилання в апеляційній скарзі на необґрунтованість визначення розміру морального відшкодування, неврахування вини іншого водія у ДТП, матеріального та сімейного становища апелянта, не заслуговують на увагу.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи № 2523/2345/2012 року, дослідженої судом в судовому засіданні, зіткнення автомобілів сталось через порушення ОСОБА_5 п.п.2.3.б, 10.1, 14.6.а ПДР та розділу 34 п.1.1 ПДР , а саме: проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, не переконався в безпечності зміни напрямку свого руху, допустив обгін на перехресті і перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки та виїхав на зустрічну смугу для руху, в результаті чого сталось зіткнення автомобіля «ВАЗ-2107» під керуванням ОСОБА_12, який здійснював маневр повороту ліворуч. Вина водія ОСОБА_12 у тому, що він на перехресті почав різко змінювати напрямок свого руху ліворуч без попереджувальних сигналів, що стало причиною зіткнення, як на тому наполягав ОСОБА_5, залишилась не доведеною. Вина ж ОСОБА_5 була підтверджена не тільки поясненнями свідків, схемою ДТП, протоколами огляду транспортних засобів, але й висновком судової авто технічної експертизи № 289 від 08.08.2012 року, згідно до яких водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вищезазначених вимог ПДР.

Крім того, при визначенні розміру морального відшкодування, суд першої інстанції виходив з принципів розумності і справедливості, глибини душевних страждань позивачів, з усіх обставин справи, в тому числі і матеріального, сімейного стану ОСОБА_5, про що мотивовано зазначено в рішенні суду і заявлена моральна шкода задоволена частково.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у судовому рішенні, доводами апеляційної скарги не спростовуються, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду від 2 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: