Справа № 752/547/13- ц
Провадження № 2/752/82/15
РІШЕННЯ

Іменем України

23.12.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Калініченко Л.С., за участю секретарів Руденко М.М., Ткаченко В.Г., Хмарук Ю.В., Дуки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання недійсним рішення, державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі - продажу, відновлення становища, яке існувало до порушення,

в с т а н о в и в:

в січні 2013 року заступник прокурора м. Києва звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення, державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі - продажу, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Свої вимоги заступник прокурора м. Києва обґрунтовував тим, що на підставі рішення Київської міської ради від 18.12.2008 року № 922/922 «Про передачу громадянам України земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення садівництва у мікрорайоні Жуляни у Солом'янському та Голосіївському районах міста Києва» (п. 884 Додатку №1) ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1 га у АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

На підставі вказаного рішення Київської міської ради ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 22.12.2009 року за № 07-7-05114.

У подальшому, 25.06.2012 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки у АДРЕСА_1, на підставі якого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 25.06.2012 року за № 07-7-07102.

У подальшому, 13.11.2012 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки у АДРЕСА_1, на підставі якого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 12.12.2012 року за № 07-7-07143.

Як зазначав позивач у позовній заяві, прийняте рішення Київської міської ради, видані державні акти на право власності на земельну ділянку та укладені договори її купівлі-продажу не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають визнанню недійсними.

Зокрема, позивач вказував на те, що проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки за замовленням ОСОБА_1 не розроблявся, контролюючими органами не розглядався та не погоджувався, а проект рішення міської ради про передачу у власність земельної ділянки Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації не готувався та на розгляд міської ради не направлявся.

Позивач зазначав, що в порушення ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», п. 2 Порядку проведення експертизи містобудівної документації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2000 року № 1577, не проводилась обов'язкова експертиза проекту землеустрою та містобудівної документації.

Крім того, в порушення п. 2 ст. 14 Закону України «Про екологічну експертизу», оспорюваним рішенням міської ради внесено зміни до Генерального плану міста Києва без проведення обов'язкової державної екологічної експертизи документації та в порушення ст.11 вказаного Закону не проводились громадські слухання щодо зміни цільового призначення спірної земельної ділянки та передання її у приватну власність фізичній особі.

Оскільки, на думку позивача, рішення Київської міської ради від 18.12.2008 року № 922/922 «Про передачу громадянам України земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення садівництва у мікрорайоні Жуляни у Солом'янському та Голосіївському районах міста Києва» ухвалено з порушенням вимог закону, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати п.884 Додатку №1 до цього рішення; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку у АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 175559 гривень, виданий ОСОБА_1, який зареєстровано 22.12.2009 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05114; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку у АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 175559 гривень, виданий ОСОБА_2, який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 25.06.2012 року за № 07-7-07102; визнати недійсним укладений 25.06.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 175559 гривень, яка знаходиться у АДРЕСА_1; визнати недійсним укладений 13.11.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 187925гривень, яка знаходиться у АДРЕСА_1; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку у АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 187925 гривень, виданий ОСОБА_3, який зареєстровано 12.12.2012 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-07143; відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом визнання права власності на земельну ділянку у АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 187925 гривень, за територіальною громадою міста Києва.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.01.2013 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування пункту № 884 Додатку № 1 до рішення Київської міської ради від 18.08.2008 року № 922/922 у зв'язку з розглядом вказаного питання в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 24.04.2013 року ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 08.01.2013 року в частині відмови у відкритті провадження стосовно позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування пункту № 884 Додатку № 1 до рішення Київської міської ради від 18.08.2008 року № 922/922 скасовано, питання передано суду першої інстанції на новий розгляд.

У ході розгляду справи позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог щодо відновлення становища, яке існувало до порушення, в якій позивач уточнив цю вимогу і просив суд відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення в розпорядження Київської міської ради земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 187925 гривень, у АДРЕСА_1

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що при вирішенні питання щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки у АДРЕСА_1 було грубо порушені вимоги чинного земельного законодавства і дане рішення прийнято без розроблення проекту землевідведення, без його погодження відповідними державними органами.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що при виділенні земельної ділянки ОСОБА_1 було дотримано вимоги земельного законодавства, оскільки, дійсно, проект землевідведення не розроблявся безпосередньо для ОСОБА_1, однак розроблявся для цілої групи громадян. Також відповідач звернув увагу суду, що покупці земельної ділянки є її добросовісними набувачами, що не спростовано позивачем, і будь-які підстави, визначені ст.388 ЦК України для витребування у них майна, придбаного за відплатним договором, відсутні. Крім цього, відповідач зазначив про те, що рішення Київської міської ради від 18.12.2008 року № 922/922 про передачу у власність замельних ділянок на сьогодні є чинним, оскільки судове рішення, яким його було визнано недійсним, скасовано.

Відповідач ОСОБА_1, представник відповідача - Київської міської ради повторно в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, проти задоволення позову заперечував, вважаючи його вимоги безпідставними та незаконними, надав суду свої заперечення проти позову та їх обгрунтування.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду пояснення, в яких просив суд слухати справу за відсутності представника Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За положеннями ст. 9 ЗК України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень Київської міської ради належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до вимог ЗК України.

Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 18.12.2008 року за № 922/922 «Про передачу громадянам України земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення садівництва у мікрорайоні Жуляни у Солом'янському та Голосіївському районах м.Києва», зокрема, затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та ведення садівництва у мікрорайоні Жуляни у Солом»янському та Голосіївському районах м.Києва, передано громадянам у приватну власність земельні ділянки загальною площею 99 га для будівництва та обслуговування житлових будинків господарських будівель і споруд (додаток № 1 до рішення) та загальною площею 38 га для ведення садівництва (додаток № 2 до рішення) у мікрорайоні Жуляни у Солом»янському та Голосіївському районах м.Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

Вказаним рішенням також затверджено містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів окремого об'єкта містобудування - будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та ведення садівництва у мікрорайоні Жуляни у Солом'янському та Голосіївському районах м. Києва; внесено зміни до Генерального плану м. Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, а саме: територію, яка передається відповідно до цього рішення, вилучено із зони зелених насаджень загального користування та переведено за функціональним призначенням до території садибної житлової забудови; затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та ведення садівництва у мікрорайоні Жуляни у Солом'янському та Голосіївському районах м. Києва.

Як вбачається з пункту 884 списку громадян, яким передається у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у мікрорайоні Жуляни у Солом»янському та у Голосіївському районах м.Києва, що є додатком № 1 до рішення Київської міської ради №922/922, ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер НОМЕР_1, у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (том 1, а.с.15-18).

На підставі вказаного рішення Київської міської ради ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, зареєстрований 22.12.2009 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05114 (том 1, а.с.10).

25.06.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки у АДРЕСА_1, площею 0,1 га, кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 175559 гривень (том 1, а.с.11-12), на підставі якого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) суб'єкт права власності зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку 01.11.2012 року за №07-7-07102.

13.11.2012 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки у АДРЕСА_1, площею 0,1 га, кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 187925 гривень (том 1, а.с.13-14), на підставі якого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) суб'єкт права власності зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку 12.12.2012 року за №07-7-07143.

Згідно з приписами ч.6-7 ст.118 ЗК України (в редакції, що діяла на час прийняття рішення Київської міської ради від 18.12.2008 року № 922/922) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. До заяви додаються матеріали, передбачені частиною п'ятою статті 151 цього Кодексу, а також висновки конкурсної комісії (у разі відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства). До заяви додаються матеріали, передбачені частиною п'ятою статті 151 цього Кодексу, а також висновки конкурсної комісії (у разі відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються у порядку, встановленому статтею 151 цього Кодексу.

Згідно з ч.8-10 вказаної норми проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

На час прийняття Київською міською радою рішення від 18.12.2008 року № 922/922 діяв Регламент розгляду питань щодо набуття та реалізації права користування землею в м. Києві, затверджений рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 року № 457/1867 «Про врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в м. Києві».

Згідно з ч.1-2 ст. 9 цього Регламенту підставою для розроблення документації із землеустрою є згода Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київради та технічне завдання на розробку відповідної документації із землеустрою, погоджене з Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА). Особи, які отримали відповідно до цього Регламенту згоду на розроблення документації із землеустрою, мають право звертатися із відповідним замовленням до землевпорядних організацій.

Відповідно до ч.1 ст.10 Регламенту погоджена документація із землеустрою разом із супроводжувальним листом подається землевпорядною організацією до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) для розгляду, підготовки проекту рішення Київської міської ради та його передачі до Київської міської ради для прийняття відповідного рішення в порядку, визначеному розділом 4 цього Регламенту. Якщо документація із землеустрою не буде подана у визначений строк до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА), то згода втрачає чинність і відповідна земельна ділянка включається до переліку земельних ділянок, права на які набуваються на конкурсних засадах в порядку, визначеному законодавством.

Остаточне рішення щодо затвердження переліку земельних ділянок, права на які набуваються на конкурсних засадах, приймається Київською міською радою.

Як вбачається з аналізу наведених норм, обов'язковою умовою для прийняття Київською міською радою рішення про відведення земельної ділянки є наявність погодженої документації із землеустрою.

Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що проект землевідведення щодо передачі ОСОБА_1 земельної ділянки у АДРЕСА_1 не розроблявся, не погоджувався відповідними державними органами, не готувався проект рішення Київської міської ради.

На підтвердження своєї позиції позивачем надано листи Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.08.2009 року № 05-360/21530 (том 2, а.с.24) та Головного управління Держкомзему у місті Києві від 24.09.2009 року № 1266 (том 2, а.с.25), з яких вбачається, що документи із землеустрою, які стали підставою для прийняття рішення Київської міської ради від 18.12.2008 року № 922/922 «Про передачу громадянам України земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення садівництва у мікрорайоні Жуляни у Солом'янському та Голосіївському районах міста Києва» до Головного управління земельних ресурсів та Головного управління Держкомзему у місті Києві на погодження не надходили.

Крім цього, позивач під час розгляду справи вказував на те, що незаконність рішення Київської міської ради від 18.12.2008 року № 922/922 «Про передачу громадянам України земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення садівництва у мікрорайоні Жуляни у Солом'янському та Голосіївському районах міста Києва» щодо передачі земельних ділянок у власність громадянам, у тому числі й ОСОБА_1, підтверджується судовими рішеннями, зокрема, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.11.2011 року у справі № 2а-16462/10/2670, частково зміненою постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2012 року у справі № 2а-16462/10/2670 (том 2, а.с.с10-23), згідно з якими рішення Київської міської ради від 18.12.2008 року № 922/922 «Про передачу громадянам України земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення садівництва у мікрорайоні Жуляни у Солом'янському та Голосіївському районах міста Києва», зокрема, щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер НОМЕР_1, у АДРЕСА_1, скасовано.

Положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з витребуваних судом від Служби безпеки України документів (том 1, а.с. 191-232), що стосуються проекту землеустрою щодо відведення ділянок громадянам, у 2008 році на замовлення Громадського об'єднання забудовників мікрорайону «Жуляни» Приватним підприємством «Шоп'як» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам України для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у мікрорайоні Жуляни в кварталі, обмеженому вулицями Онуфрія Трутенка, Академіка Вільямса та провулком Московським у Голосіївському районі м.Києва, в тому числі щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1, площею 0,10 га за кадастровим номером НОМЕР_1 у АДРЕСА_1

До вказаного проекту землеустрою додано земельно-кадастрову інформацію на земельні ділянки у зазначеному кварталі, технічне завдання з додатками, графічні матеріали, заява ОСОБА_1 про надання йому земельної ділянки, копії його паспорта та картки фізичної особи -платника податків, резолюція заступника Київського міського голови - секретаря Київради щодо розгляду заяви.

Листи Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.08.2009 року № 05-360/21530 та Головного управління Держкомзему у місті Києві від 24.09.2009 року № 1266, на які посилається позивач як на доказ відсутності документів із землеустрою стосовно ділянки, виділеної ОСОБА_1, на думку суду, не спростовують вищезазначених письмових доказів, що надійшли від Служби безпеки України та свідчать про те, що технічна документація щодо виділення земельної ділянки ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 була складовою єдиного проекту землевідведення земельних ділянок в мікрорайоні Жуляни в кварталі, обмеженому вулицями Онуфрія Трутенка, Академіка Вільямса та провулком Московським у Голосіївському районі м.Києва.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що цей проект землеустрою не погоджувався природоохоронними і санітарно-епідеміологічними органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини.

Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, підстав дійти обґрунтованого висновку про те, що проект землеустрою стосовно передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки у АДРЕСА_1 не розроблявся, у суду немає.

Судом не можуть бути взяті до уваги твердження позивача про нечинність рішення Київської міської ради від 18.12.2008 року № 922/922 із посиланням на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.11.2011 року у справі № 2а-16462/10/2670, частково змінену постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2012 року у справі № 2а-16462/10/2670, якою вказане рішення Київради скасовано, оскільки ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 року у зазначеній справі (а.с.192-196), яка набрала законної сили, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.11.2011 року в частині задоволення позову про скасування рішення Київської міської ради від 18.12.2008 року № 922/922 щодо передачі земельних ділянок громадянам, у тому числі ОСОБА_1, скасовано, а провадження у справі закрито.

У зв'язку з викладеним, вирішуючи справу, суд виходить із того факту, що рішення Київської міської ради від 18.12.2008 року № 922/922 не скасовано і є чинним.

Крім цього, у позові заступник прокурора м.Києва просить визнати незаконним та скасувати пункт № 884 додатку № 1 до рішення Київської міської ради від 18.12.2008 року № 922/922, яким передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га у АДРЕСА_1 (м-р « Жуляни») для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Згідно з п.10 ч.1 ст.16 ЦК України цивільні права та інтереси можуть бути захищені судом шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

На думку суду, пункт 884 додатку №1 до рішення Київської міської ради від 18.12.2008 року № 922/922 не є нормативно-правовим актом, іншим документом розпорядчого характеру, а є лише частиною списку громадян, відносно яких прийнято рішення про передачу земельних ділянок, а тому обраний позивачем спосіб захисту порушених, на його думку, прав та інтересів не відповідає положенням ст.16 ЦК України, який передбачає можливість визнання незаконним саме рішень органів державної влади та місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб.

Верховний Суд України в своїй ухвалі від 08.06.2011 у справі № 6-20570св09 зазначив, що державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт.

За правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 23.10.2013 року у справі № 6-83цс13, державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема, статтями 116, 118 ЗК України.

Так само похідними від доведеності незаконності рішення Київської міської ради від 18.12.2008 року №922/922 є і вимоги щодо визнання незаконними договорів купівлі-продажу спірної земельної ділянки.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування пункту №884 додатку № 1 до рішення Київської міської ради від 18.12.2008 року №922/922, яким передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, оскільки відсутні належні достатні докази, які б стверджували про порушення вимог чинного законодавства при розробленні проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки ОСОБА_1, а також з врахуванням того, що позивач, звертаючись до суду, обрав невірний спосіб захисту своїх прав.

Без надання правової оцінки законності вищевказаного рішення не підлягають задоволенню й вимоги про визнання недійсними державних актів на право власності на вказану земельну ділянку, зареєстроване Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 22.12.2009 року за № 07-7-05114, 25.06.2012 року за № 07-7-07102, 12.12.2012 року за № 07-7-07143, договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 25.06.2012 року, укладеного ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та від 13.11.2012 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом повернення в розпорядження Київської міської ради земельної ділянки площею 0,1 га у АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1).

Керуючись ст.16 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 292, 294, ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення, державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі - продажу, відновлення становища, яке існувало до порушення, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя