1Справа № 2-1515/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Апаллонової Ю.В., при секретарі Кудряшовій Ю.І. за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника ЗМР: ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя заяву ОСОБА_3 про розяснення судового рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про розяснення судового рішення, зазначивши наступне.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2012 року, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги ОСОБА_6. Визнано рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради №457/2 від 28.09.2010 року „Про надання житлової площі в гуртожитках в частині надання житлової площі ОСОБА_3, кімнати № 10/2, житловою площею 9,5 кв.м. по вул. Патріотичній, б.50 у м. Запоріжжя незаконним. Визнано ордер № 83 серії „Г від 12.10.2010 року на житлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя вул. Патріотична, буд. 50 кімн.10/2, житловою площею 9,5 кв.м. по вул. Патріотичній, б.50 у м. Запоріжжя недійсним. Виселено ОСОБА_3 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя вул. Патріотична, буд. 50 кімн.10/2.

В резолютивній частині вказаного вище судового рішення, окрім визнання недійсним ордеру на вселення ОСОБА_3, зазначено: виселити ОСОБА_3 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя вул. Патріотична, буд.50 кімн.10/2. При цьому в рішенні не зазначається: з наданням іншого житлового приміщення, чи без надання.

Таким чином, для відповідача є незрозумілим чи підлягає вона виселенню „з наданням іншого житлового приміщення, чи „без надання іншого житлового приміщення.

У звязку з чим, посилаючись на ст. 117 ЖК України, просить роз'яснити рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2012 року, в частині виселення ОСОБА_3, та з'ясувати: чи підлягає ОСОБА_3, виселенню з наданням іншого житлового приміщення чи без надання іншого житлового приміщення.

В судовому засідання заявник та її представник заяву підтримали і просять її задовольнити на підставах викладених у заяві.

Представник ОСОБА_6 - ОСОБА_1 у судовому засідання проти задоволення заяви заперечує, зазначаючи, що питання про виселення з наданням чи не наданням житлової площі не було предметом розгляду у даній цивільній справі, є зрозумілим з позиції Закону України Про виконавче провадження, і не може бути розяснено шляхом внесення змін до резолютивної частини рішення.

У судовому засіданні представник ЗМР проти заяви заперечував зазначаючи, що відсутні правові підстави для розяснення рішення суду.

Інші сторони по справі у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином. Від МКП Основаніє надійшла заява про розгляд питання за відсутності представника та надані письмові заперечення.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Розглянувши вказану заяву, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2012 року, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги ОСОБА_6 Визнано рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради №457/2 від 28.09.2010 року „Про надання житлової площі в гуртожитках в частині надання житлової площі ОСОБА_3, кімнати № 10/2, житловою площею 9,5 кв.м. по вул. Патріотичній, б.50 у м. Запоріжжя незаконним. Визнано ордер № 83 серії „Г від 12.10.2010 року на житлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя вул. Патріотична, буд. 50 кімн.10/2, житловою площею 9,5 кв.м. по вул. Патріотичній, б.50 у м. Запоріжжя недійсним. Виселено ОСОБА_3 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя вул. Патріотична, буд. 50 кімн.10/2.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 20.06.2012 року, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2012 року по цій справі залишено без змін.

За змістом ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їх заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 18.12.2009р. "Про судове рішення у цивільній справі" передбачено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Таким чином, роз'яснення рішення - це більш повний, ясний, зрозумілий виклад тих фрагментів рішення, які здебільшого знаходяться у резолютивній частині та розуміння яких викликає труднощі, коли зміст рішення викладений не зовсім чітко або у певній міри має суперечності, що позбавляє можливості його реалізації, але не внесення змін у сутність рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду.

Одночасно, розглядаючи заяву в порядку цієї статті ЦПК України, суд не повинен давати відповідь на нові або невирішені ним вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, резолютивна частина рішення є чіткою, зрозумілою та відповідає вимогам ст.210 ЦПК України. В матеріалах справи відсутні відомості про наявність ускладнень реалізації вказаного рішення з наведених заявником питань, у тому числі із боку державного виконавця.

У заяві ОСОБА_3 не зазначає, що саме в рішенні суду є незрозумілим і просить суд: роз'яснити чи підлягає ОСОБА_3 виселенню з наданням іншого житлового приміщення чи без надання іншого житлового приміщення, тобто фактично порушує питання про зміну або внесення в судове рішення нових даних, зміну резолютивної частини рішення, що не передбачено положеннями ст. 221 ЦПК України.

На переконання суду, рішення суду від 19.04.2012 року не має недоліків, які можуть бути усунуті саме шляхом його розяснення.

Крім того, даний недолік згідно до норм ЦПК України може бути усунутий в порядку статті 220 ЦПК України шляхом ухвалення додаткового рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про розяснення рішення слід відмовити.

Керуючись ст. 221 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про розяснення судового рішення,- залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізький області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Ю. В. Апаллонова