АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/97/15 Справа № 201/7598/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Антонюк О. А. Доповідач - Міхеєва В.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Свистунової О.В., Ремеза В.А.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2014 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Дніпропетрвоської міської ради, треті особи: перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Дніпропетровського управління юстиції про визначення часток в спільній власності на житло, припинення спільної сумісної власності, встановлення факту та визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_2звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на ті обставини, що нею разом з сином ОСОБА_3 і матір'ю ОСОБА_4 була отримана для постійного мешкання квартира АДРЕСА_1, яку у 1996 році вони приватизували, про що отримали свідоцтво про право власності.

ОСОБА_4 була зареєстрована у спірній квартирі, але оскільки останній час хворіла і потребувала постійного догляду, з 2005 року проживала разом з позивачкою, у АДРЕСА_4, де і померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті матері позивачка як спадкоємиця першої черги у встановлений законом строк до нотаріальної контори не звернулася, але оскільки від спадщини вона не відмовлялася та на момент смерті матері проживала разом з нею, то відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, вважає себе такою, що прийняла спадщину.

Просила припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 за співвласниками ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3; визначити, що частка ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру становила 1/3; встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені.

Додатковим рішенням того ж суду від 08 жовтня 2014 року вирішено питання про розподіл судових витрат, стягнуто з Дніпропетровської міської ради та з ОСОБА_3 на користь позивачки по 243,6 грн.

В апеляційній скарзі Дніпропетровська міська рада, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2014 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають обставинам справи, що у відповідності з п.п.1,3 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 12 серпня 1996 року квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить «ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7» (мовою оригіналу) (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Військовою сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області Серії НОМЕР_1, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Першою державною нотаріальною конторою Головного управління юстиції у Дніпропетровській області постановою № 475/02-51 від 14 лютого 2014 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачка пропустила строк для прийняття спадщини (а.с.5).

З довідки Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області № 113/03-19 від 25 березня 2014 року убачається, що померла ОСОБА_4 на день смерті мешкала у АДРЕСА_4 разом з донькою ОСОБА_2 (а.с.13).

З відповіді Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори № 4076/01-16 від 20 грудня 2014 року, отриманої на запит апеляційного суду щодо надання Витягу (інформаційної довідки) зі Спадкового реєстру на ім'я ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, убачається, що перевірити чи є ОСОБА_2 єдиною спадкоємицею ОСОБА_4 виявилося неможливим через невідповідність імені померлої, зазначеному у свідоцтві про смерть - ОСОБА_4 (а.с.93).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не звернув уваги на невідповідність імені спадкодавця у правовстановлюючому документі, довідці про спільне проживання з позивачкою та у свідоцтві про смерть, не перевірив наявність або відсутність спадкової справи для визначення кола спадкоємців та ухвалив рішення, яке ґрунтується на припущеннях.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції та додаткове рішення як похідне від основного, підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2014 року та додаткове рішення від 08 серпня 2014 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визначення часток в спільній власності на житло, припинення спільної сумісної власності, встановлення факту та визнання права власності відмовити у повному обсязі.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді