Справа № 367/5276/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Чернов Д. Є.

при секретарі Чамор Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи: приватного нотаріуса ОСОБА_4 про визнання земельної ділянки спільною сумісною власністю, визнання права власності, визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки нечинним, мотивуючи свої вимоги тим, що з квітня 1993 року вона з ОСОБА_5 (далі-Відповідач 1) проживали постійно однією сім'єю у її батьків по 1995 року, а з травня 1995 року проживали на квартирі в АДРЕСА_1, мали спільний бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька - ОСОБА_6 Вказує, що під час спільного проживання 14.08.1999 року вони з Відповідачем 1 придбали земельну ділянку площею 0,1486 га в АДРЕСА_2 за договором купівлі-продажу, ініціатором придбання земельної ділянки була вона. У березні 1996 року вона отримала опікову травму - 30% опіків, перебуваючи на 9-му місяці вагітності, в результаті чого - втратила дитину. Після чого їй призначили 2 групу інвалідності та вона змушена була в зв'язку з опіками в Москві робити пластичну операцію. Згодом, вона знайшла земельну ділянку, яка коштувала 1500 доларів США і взяли в борг у своїх батьків кошти для придбання вказаної земельної ділянки - 750 доларів США, про що складено було відповідну розписку. Щодо іншої частини грошей - вона домовилася з продавцем ОСОБА_7, щоб вона почекала іншу половину коштів. Продавець погодилася і дозволила користуватися ділянкою. За літо вони з чоловіком заробили 750 доларів та віддали продавцю борг. В результаті чого був складений договір купівлі-продажу на ім'я Відповідача. Після оформлення угоди вони почали будівництво на придбаній ділянці. На вказаній земельній ділянці вони разом на їх сумісні кошти побудували літню кухню з погребом, вбиральню, сарай, свердловину та огородили земельну ділянку парканом, що оцінено БТІ в 25 987 грн. В 2008 році Відповідач 1 залишив сім'ю та пішов проживати до своєї коханки. Вважає, що земельна ділянка являється їх сумісною власністю з Відповідачем 1.

Позивач зазначає, що в 2011 році, Відповідач 1 без її дозволу продав вказану ділянку ОСОБА_3 (Відповідач 2). Нотаріус ОСОБА_4 оформив договір купівлі-продажу, незважаючи на те, що на час укладання договору купівлі-продажу ділянки, на ній знаходилися самовільно побудовані надвірні споруди, що є перешкодою для укладення договору. Вважає, що нотаріус не мав права посвідчувати договір купівлі-продажу земельної ділянки без довідки міської ради, що на земельній ділянці немає незаконних та самовільних споруд. Також, в договорі купівлі-продажу земельної ділянки, нотаріус вказав, що немає судового спору щодо цієї ділянки, та немає претензій від інших осіб, але Відповідач 1 знав, що в суді знаходиться справа за її позовом до нього про визнання права власності на вказану ділянку. Крім того, вона постійно проживала на цій ділянці та претендувала на ? частину. При таких умовах, вважає договір нечинним. Більш того, вона попереджала покупця про свої права на вказану ділянку, про те, що вона там проживає, але він їй погрожував, і вона змушена була в 20 жовтня 2011 року виїхати з будинку, в якому постійно проживала разом з хворою донькою.

Позивач вказує, що та обставина, що спірна земельна ділянка являється їх з Відповідачем 1 сумісною власністю підтверджується розпискою від 20.05.1999 року, згідно якої її батько ОСОБА_8 дав їм кошти в розмірі 750 доларів США, державним актом на право власності на земельну ділянку на ім'я Відповідача 1, актом депутата Бучанської міської ради.

В зв'язку з вище викладеним, просила визнати земельну ділянку загальною площею 0,1486 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05.10.2011 року посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого за № 5153, недійсним та визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,1486 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач, представник позивача в судове засідання з'явилися, позов підтримали в повному обсязі, просили його задоволити.

Представник Відповідача 1 в судове засідання з'явився, позов не визнав в повному обсязі, просив відмовити в його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Третя особа Приватний нотаріус ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується розпискою в матеріалах справи. Причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача 1 та вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,що з квітня 1993 року ОСОБА_1 з ОСОБА_2 проживали постійно однією сім'єю у її батьків по 1995 року, а з травня 1995 року проживали на квартирі в АДРЕСА_1. 04.09.2001 року сторони зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у їх народилася донька - ОСОБА_6 03.09.2008 року шлюб між сторонами було розірвано в органах РАЦС.

В судовому засіданні встановлено, що 14.08.1999 року Відповідач 1 придбав земельну ділянку площею 0,1486 га в АДРЕСА_2. Відповідач 1 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 178987.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24.05.2012 р. по справі № 2-257/2012, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та визнання права на ? частину земельної ділянки площею 0,1486 га., що розташована в АДРЕСА_2, як частки в спільній сумісній власності.

В судовому засіданні встановлено, що 05.10.2011 року, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, який був посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_4 земельна ділянка площею 0,1486 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 була відчужена Відповідачу 2. Крім того, на момент, укладення даного договору, третьої особою було перевірено відсутність заборон відчуження нерухомості та відсутність обмежень (обтяжень) та земельних сервітутів.

Вище зазначені обставини встановлені в рішенні Ірпінського міського суду Київської області від 30.01.2013 року по справі №1013/7854/2012, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30.01.2013 року по справі №1013/7854/2012 не скасовано та набрало законної сили, суд відмовляє в задоволенні позову.

Наведені обставини стверджуються копією рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30.01.2013 року по справі №1013/7854/2012 та іншими матеріалами справи.

На підставі вище викладеного,керуючись ст. ст. 3, 4, 6-8, 10, 15, 30, 57, 60, 61, 64, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в позові повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. Є. Чернов