Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5335/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 вересня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О. Г.
при секретарі: Зайцевій О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ»Надра» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Відповідно до п.п. 1.3.1, 1.4 та 3.3.4. Кредитного договору Позичальник взяв на себе зобов'язання повернути кредит до 15.01.2017 р. включно зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 12,99% річних.
Пунктом 1.3.2 Кредитного договору між сторонами досягнуто домовленості відносно того, що за управління кредитом Позичальник щомісячно протягом всього терміну користування кредитним коштами сплачує комісію із розрахунку 0,1% від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом.
Як вбачається з п.3.3. Кредитного договору повернення кредиту та сплата Банку інших платежів за Кредитним договором здійснюється щомісяця до 15 числа поточного місяця в розмірі 351,54 євро.
У разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідних платежів по погашенню кредиту, а також у випадку прострочення строку виконання інших грошових зобов'язань позичальника останній сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (п.5.1. Кредитного договору).
Керуючись п.4.2.4 Кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів, можливих штрафних санкцій у разі не внесення чергового мінімально необхідного платежу
В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 17.01.2007 р. укладено договір іпотеки квартири №306, яка знаходиться за адресою: м.Черкаси, вул.Г.Сталінграду, 46.
Як вбачається з п.3.1.5. договору іпотеки Іпотекодавець зобов'язаний застрахувати предмет іпотеки в день укладення цього договору на користь Іпотекодержателя та надати Іпотекодержателю копію відповідного договору страхування та копію документу, що підтверджує внесення Іпотекодавцем страхового платежу.
В зв'язку з зверненням Позичальника про реструктуризацію заборгованості 09.06.2010 р. між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 якою Кредитний договір було викладено в новій редакції.
Так, сума кредиту, відсоткова ставка, розмір комісії, строк кредитування (п.1.1. Кредитного договору в новій редакції), дата платежу (п.2.4. договору), розмір пені (п.4.1.) залишились незмінними.
Сторони домовились про поетапне зниження щомісячного платежу за кредитом (п. 1.1.1. договору), про що цього ж дня було підписано Графік погашень.
Згідно з п.3.3.5 Кредитного договору в редакції від 09.06.2010 р. Позичальник зобов'язався застрахувати нерухоме майно, що є предметом іпотеки на користь кредитора та надати останньому копію відповідного договору страхування та копію документу, що свідчить про внесення страхового платежу. Договори страхування повинні укладатися на термін до моменту повного виконання Позичальником кредитних зобов'язань.
За порушення зобов'язання з страхування предмета іпотеки п.4.2. Кредитного договору в новій редакції передбачений штраф у розмірі 3%.
Відповідно до п.3.2.3.1 Кредитного договору в новій редакції банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, комісій та можливих штрафних санкцій у разі затримання Позичальником сплати кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Зазначена норма кореспондується з ч.І ст.1050 ЦК України.
Позичальник несвоєчасно і не в повному обсязі виконував взяті на себе грошові зобов'язання.
07.02.2014 р. відповідачам було направлено вимогу про дострокове погашення заборгованості за договором кредиту та виселення. Вимога до цього часу не виконана.
17.01.2007 року між Позивачем та ОСОБА_3 (надалі по тексту -Відповідач 2) було укладено договір поруки відповідно до умов якого остання поручилася перед Позивачем за належне виконання Відповідачем 1 взятих на себе зобов'язань, що витікають з Кредитного договору.
Відповідач 2 відповідає перед Позивачем у тому ж об'ємі, що і Відповідач 1. Відповідач 1 та Відповідач 2 відповідають перед Позивачем як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Позивача вимагати виконання зобов'язань, вказаних у цьому договорі, повністю (чи у будь - якій його частині) як від Відповідач 1 та Відповідач 2 разом, так і від кожного окремо (пп.1.2. договору поруки).
В судове засідання представник позивача не з»явився, оскільки до початку судового засідання подав заяву в якій просить розглядати справу без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. А тому на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит.
Відповідно до п.п. 1.3.1, 1.4 та 3.3.4. Кредитного договору Позичальник взяв на себе зобов'язання повернути кредит до 15.01.2017 р. включно зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 12,99% річних.
В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 17.01.2007 р. укладено договір іпотеки квартири №306, яка знаходиться за адресою: м.Черкаси, вул.Г.Сталінграду, 46.
Як вбачається з п.3.1.5. договору іпотеки Іпотекодавець зобов'язаний застрахувати предмет іпотеки в день укладення цього договору на користь Іпотекодержателя та надати Іпотекодержателю копію відповідного договору страхування та копію документу, що підтверджує внесення Іпотекодавцем страхового платежу.
В зв'язку з зверненням Позичальника про реструктуризацію заборгованості 09.06.2010 р. між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 якою Кредитний договір було викладено в новій редакції.
Так, сума кредиту, відсоткова ставка, розмір комісії, строк кредитування (п.1.1. Кредитного договору в новій редакції), дата платежу (п.2.4. договору), розмір пені (п.4.1.) залишились незмінними.
17.01.2007 року між Позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки відповідно до умов якого остання поручилася перед Позивачем за належне виконання Відповідачем 1 взятих на себе зобов'язань, що витікають з Кредитного договору.
Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.
Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Направлені на адресу відповідачів листи щодо повернення боргу, останніми проігноровані та до сьогоднішнього дня борг не погашено.
Відповідно до ст. 36 Закону України Про Національний банк України офіційний курс гривні до іноземних валют установлюється НБУ. Валютні курси встановлюються Нацбанком за погодженням із Кабінетом Міністрів України.
Крім того, згідно з Положенням про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою НБУ від 12.11.2003р. №496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долара США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про коригування іноземних валют за станом на останню дату. Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена.
Таким чином, укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, сторони брали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав уважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.
Крім того, кредитний договір між сторонами по даній справі про отримання позичальником кредиту в іноземній валюті не суперечить положенням ст. 524 ЦК України та умовам зазначеного договору, з якими під час укладання погодився ОСОБА_2 Відповідно до положень п.10 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин передбачено, що згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а ст. 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 12 згаданої постанови передбачено, що у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини 3 ст. 533 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 № 15-93 валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобовязань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України.
По справі встановлено, що банк як фінансова установа, мав право, дозвіл та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій. Наявність у банку індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій, не передбачено діючим законодавством, в т.ч. на час укладання між сторонами по справі кредитного договору від 16 квітня 2008року.
Крім того, як вже зазначалось, стягнення заборгованості, в т.ч. відсотків за користування кредитними коштами може відбуватись в іноземній валюті з дотриманням вимог Декрету КМУ Про систему валютного регулювання та валютного контролю від 19.02.1993р. №15-93.
Враховуючи вищевикладене надані суду письмові докази та їх належна правова оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в розмірі 3654,00грн.
На підставі ст. ст. 509, 512-516, 526, 543, 559, 626, 629, 1054 ЦК України, керуючись Декретом КМУ Про систему валютного регулювання та валютного контролю від 19.02.1993р. №15-93, ЗУ Про судовий збір, постановою Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 223, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ»Надра» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в розмірі 3654,00грн.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційному суду Черкаської області через суд першої інстанції на протязі 10 днів.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: ОСОБА_4