Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/1192/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Лозинська М.І.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Андрієнко А.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - СімоновоїЄвгенії Олександрівни на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Елотек» про стягнення заборгованості

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3, третя особа: ТОВ «Група компаній «Елотек» про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Універсал Банк» просить скасувати рішення суду, ухвалити новее рішення, яким задовольнити позов. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим,не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд прийшов до невірного висновку про те, що позивач звернувся з позовом до поручителя з пропуском шестимісячного строку, встановленого законом для пред'явлення вимоги до поручителя. Необґрунтованим є посилання суду на те, що подача банком позову до суду, який поданий у шестимісячний строк, проте повернутий судом для подачі до належного суду, не може вважатися належною вимогою до поручителів.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 05 вересня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та ТОВ « Елопро», а за наслідками переведення боргу ТОВ «Група компаній «Елотек», укладено кредитний договір № 182/08.

Пунктом 1.1 кредитного договору, в редакції додаткової угоди № 6 від 31 травня 2010 року кредитного договору встановлено, що банк надає позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти та належним чином використовувати і повернути банку кредит у формі кредитної лінії в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 3 500 000 доларів США.

Пунктом 1.2.2 додаткової угоди № 13 від 31 травня 2012 року договору визначено строк користування кредитом по 30 листопада 2012 року.

Відповідно до п. 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору базова кредитна ставка становить 3 mnth LіЬог плюс 9,7 % за кредитом в доларах США та 3 mnth LіЬог плюс 18,7% за кредитом в доларах США у випадку користування кредитними коштами понад встановлений кредитним договором строк:;

Протягом строку дії кредитного договору, сторонами було укладено додаткові угоди:

05 вересня 2008 року - Додаткову угоду № 1, відповідно до якої позичальнику виданий транш у розмірі 2 265 000 доларів США;

29 липня 2008 року - Додаткову угоду № 2, відповідно до якої позичальнику виданий транш у розмірі 1 235 000 доларів США;

27 серпня 2009 року - Додаткову угоду № 3, якою сторонами змінено строк - до 31 серпня 2009 року;

27 серпня 2009 року - Додаткову угоду № 4, якою змінено строк повернення кредиту - до 30 вересня 2009 року;

05 жовтня 2009 року - Додаткову угоду № 5, якою, починаючи з 31 жовтня 2009 року встановлено новий розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк у розмірі 3 mnth LіЬог плюс 9,7 %.

09 листопада 2009 року укладено Договір №1 про переведення боргу за кредитним договором № 182/08 від 05 вересня 2008 року та внесення змін до цього кредитного договору, відповідно до п.1.1 якого первісний боржник -ТОВ « Елопро» за згодою Банку, як кредитора, переводить свої зобов'язання по поверненню свого боргу за Кредитним договором № 182/08, а новий боржник - ТОВ «Група компаній «Елотек» замінює первісного боржника у зобов'язаннях первісного боржника, що виникли або можуть виникнути на підставі кредитного договору.

За пунктом 1.2.2 боржник зобов'язався повернути кредит до 30 липня 2010 року.

31 травня 2010 року Додаткову угодою №6 сторони виклали Кредитний договір в новій редакції та встановили строк повернення кредиту до 31 серпня 2010 року.

31 серпня 2010 року Додаткову угодою №7 сторони змінили строк повернення кредиту в термін до 15 жовтня 2010 року;

15 жовтня 2010 року Додатковою угодою №8 сторони змінили строк повернення кредиту в термін до 30 листопада 2010 року.

30 листопада 2010 року Додатковою угодою №9 сторони змінили строк повернення кредиту в термін до 30 квітня 2011 року.

19 травня 2011 року Додатковою угодою №10 сторони змінили строк повернення кредиту в термін до 30 жовтня 2011 року.

28 жовтня 2011 року Додатковою угодою №11 змінено строк повернення кредиту в термін до 30 листопада 2011 року.

30 листопада 2011 року Додатковою угодою №12 змінено строк повернення кредиту в термін до 31 травня 2012 року.

31 травня 2012 року Додатковою угодою №13 змінено строк повернення кредиту в термін до 30 листопада 2012 року

Позичальник, користуючись грошовими коштами в межах кредитної лінії, свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, порушив строки сплати процентів за користування кредитом та повернення кредиту, у зв'язку з чим станом на 14 травня 2013 року у позичальника обліковується заборгованість по Кредитному договору у розмірі 3 179 636,11 доларів США, з яких:

2 917 475,95 доларів США- заборгованість по кредиту (виданому траншу);

25 587, 15 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, нарахована за період з 25 вересня 2008 року по 30 листопада 2012 року;

237 573, 02 доларів США - заборгованість по підвищеним відсоткам за користування кредитом, нарахована за період з 30 вересня 2009 року по 14 травня 2013 року.

05 вересня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №SU- 4/182/08, відповідно до якого останній зобов'язавсяся перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 182/08, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

21 серпня 2013 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 181/08 від 05 вересня 2008 року в розмірі 3 179 636,11 доларів США, посилаючись на те, що у визначений кредитним договором строк - до 30 листопада 2012 року кредит не повернутий позичальником, проценти за користування ним не сплачені. 28 травня 2013 року ПАТ «Універсал Банк» до Святошинського районного суду м. Києва було подано позовну заяву про стягнення заборгованості з відповідача по даному кредитному договору, яка у липні 2013 року була повернута судом для подання до належного суду за місцем проживання відповідача.

Відповідач позов не визнав, його представник зазначав, що порука встановлена договором поруки від 05 вересня 2008 року припинилась внаслідок збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди, що є порушенням пункту 2.1 договору поруки, яким встановлено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується відповідальність поручителя. Сторонами було обрано такий спосіб погодження змін, внесених до кредитного договору, як укладення додаткових угод. Крім того, позивачем протягом шести місяців від дати настання строку виконання основного зобов'язання, яким є 30 листопада 2012 року, не було пред'явлено вимогу поручителю, у зв'язку з чим на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України порука припинилась.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що кредитором було пропущено встановлений ст. 559 ч. 4 ЦК України шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя, отже порука припинилась, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що банком визначений законом шестимісячний строк звернення з вимогою до поручителя не пропущений, оскільки такий строк закінчувався 30 травня 2013 року, а вимога була заявлена 28 травня 2013 року шляхом подання позовної заяви до Святошинського районного суду м. Києва, яка була повернута судом, як подана з порушенням правил підсудності, колегія суддів відхиляє, та вважає, що подання позовної заяви до неналежного суду, яким вона була повернута позивачу у відповідності до положень ст. 121 ЦПК України, не є виконанням вимог ст. 559 ч. 4 ЦК України щодо пред'явлення вимоги до поручителя протягом 6 місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання, а свідчить про те, що зазначений строк був пропущений позивачем через неналежне виконання вимог чинного процесуального законодавства.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - Сімонової Євгенії Олександрівни відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: