АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 1117 /2015 р. Головуючий у І інстанції Плахотнюк Т.Г.
Доповідач Котула Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" Шуліки Аліни Володимирівни на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про скасування арешту на майно,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою до ПАТ КБ "ПриватБанк" про скасування арешту на майно.

Мотивуючи свої вимоги тим, що 13 січня 2010 року Голосіївський районний суд м. Києва видав судовий наказ № 2-н-25/2010 про стягнення з нього на користь відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 17 312, 70 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 16 січня 2012 року відкрито виконавче провадження ВП№ 30622753, за якою було накладено арешт на все майно в межах суми боргу .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25 квітня 2012 року було скасовано судовий наказ та знято арешт з майна.

01 жовтня 2012 року постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві закрито виконавче провадження.

Зазначав, що 12 травня 2014 року він звернувся до нотаріуса і ним було виявлено, що все його майно знаходиться під арештом з номером обтяження № 3738499 на підставі постанови ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві про арешт майна ВП№ 30622753 від 16 січня 2012 року .

Враховуючи наведене, просив зняти арешт з його майна та надати можливість відділу ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві провести виконавчі дії і завершити правильно виконавче провадження згідно з винесеною ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про скасування арешту на майно задоволено.

Звільнено з під-арешту майно, належне на праві власності ОСОБА_2 (код НОМЕР_1, місце проживання : АДРЕСА_1) арештоване постановою старшого державного виконавця Качури Людмили Володимирівни відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 16 січня 2012 року ВП№30622753.

У апеляційній скарзі представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Шуліка А.В. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог та вирішити питання судових витрат, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено , що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України( ст. 4 ЦПК України).

Задовольняючи позов та звільняючи майно , яке арештоване постановою старшого державного виконавця Качури Л.В. ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 16 січня 2012 року ВП №30622753, суд разом з тим, не визначився з характером спірних правовідносин та нормами , які їх регулюють.

З матеріалів справи вбачається , що 20 травня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування арешту на майно і просив прийняти рішення про зняття арешту з належного йому майна та надати можливість ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві провести виконавчі дії і завершити правильно виконавче провадження згідно з ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав стягувача, боржника та інших осіб здійснюється шляхом оскарження рішення , дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а також у позовному провадженні.

На рішення , дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга , яка підлягає розгляду в порядку передбаченому VII Цивільного процесуального кодексу України.

Спори про право цивільне , пов'язані з належністю майна , на яке накладено арешт , розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні , якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа , незалежно від того , накладено арешт у порядку забезпечення позову чи в порядку звернення стягнення на майно боржника при виконанні виконавчих документів, у тому числі постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 60 Закону України " Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Проте суд на зазначені обставини та вимоги закону не звернув увагу і не перевірив чи відповідає подана ОСОБА_2 заява вимогам закону, зокрема , чи зазначено в ній, в якому порядку ОСОБА_2 просить захистити його право : в порядку оскарження дій державного виконавця чи в порядку позовного провадження про визнання права на це майно і зняття з нього арешту і чи порушено це право і ким.

Згідно п.4 ч.1 ст. 49 Закону України " Про виконавче провадження " виконавче провадження підлягає закінченню у разі, скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частин 1,2,3 статті 50 названого Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

З матеріалів справи вбачається , що постановою старшого державного виконавця Качури Л.В. ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 16 січня 2012 року відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу №2н-25/2010, який виданий 29 серпня 2010 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ " ПриватБанк" грошових коштів в сумі 17 429,26 грн. та накладено арешт на все майно , в межах суми боргу, з метою реального та своєчасного виконання рішення суду , що належить боржнику , ОСОБА_2 , адреса : АДРЕСА_1 лише в межах суми боргу ( а.с. 4).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25 квітня 2012 року заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу задоволено.

Судовий наказ від 13 січня 2010 року за заявою ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості скасовано. Зазначена ухвала набрала законної сили 25 квітня 2012 року (а.с. 26).

01 жовтня 2012 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Качурою Л.В. ВП № 30622753 закінчено виконавче провадження, у зв'язку з тим, що ухвалою № 2601/6723/12 від 25 квітня 2012 року судовий наказ від 13 січня 2010 року за заявою ПАТ КБ "ПриватБанк про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості скасовано (а.с. 5).

Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення суду ( а.с. 5,6).

Таким чином, у зв'язку з завершенням виконавчого провадження державний виконавець постановою від 01 жовтня 2012 року скасував арешт майна ОСОБА_2 та скасував інші заходи примусового виконання рішення суду.

В такому випадку ОСОБА_2 відповідно до ч.3 ст. 50 Закону України " Про виконавче провадження " повинен був звернутися до державного виконавця та отримати копію цієї постанови для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Однак, суд на зазначені обставини та вимоги закону не звернув увагу , а тому рішення суду підлягає скасуванню з відмовою у задоволені заяви ОСОБА_2 з наведених підстав.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,316 ЦПК України , колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" Шуліки Аліни Володимирівни задовольнити .

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року скасувати.

Відмовити в задоволені заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про скасування арешту на майно.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: