У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Черненко В.А., Журавель В.І., Лесько А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Аксор», треті особи: публічне акціонерне товариство «Астра Банк», публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про стягнення страхового відшкодування за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визначити його вигодонабувачем за договором страхування від 21 травня 2012 року № 000634, укладеним між ним та товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Аксор» (далі - ТОВ «СК «Аксор»), стягнути на його користь з ТОВ «СК «Аксор» страхове відшкодування за вказаним договором добровільного страхування у розмірі 45 тис. грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 21 травня 2012 року між ним та ТОВ «СК «Аксор» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, об'єктом страхування за яким є транспортний засіб: CHERY QQ, державний номер НОМЕР_1. Вказував, що згідно з п. 8 договору, страхова сума становить 50 тис. грн. Відповідно до п. 21.4.3 договору, відповідач зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. В період дії договору страхування, а саме 30 січня 2013 року позивач потрапив в дорожньо - транспортну пригоду, в результаті якої застрахований автомобіль, який належить йому, був пошкоджений. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області його було визнано винним у скоєнні ДТП. Зазначав, що 30 січня 2013 року він повідомив відповідача про настання страхового випадку, та направив на його адресу заяву про ДТП, відповідно до п. 21.2.10, 22.1.2 договору. У зв'язку з тим, що відповідач не провів експертизу щодо визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля, він звернувся на СТО, де йому в усному порядку повідомили приблизну вартість відновлювального ремонту автомобіля, яка складає приблизно 50 тис. грн. Він 7 березня 2013 року направив на адресу відповідача лист про виплату йому страхового відшкодування відповідно до п. 25.1 договору, однак відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що при огляді застрахованого автомобіля, проведеного аварійним комісаром безпосередньо після ДТП, було виявлено, що на автомобілі встановлено шини, які відповідають літньому сезону експлуатації, та на розділ 20.2 договору. Зазначав, що відповідно до роз'яснень, наданих продавцем автомобільних шин марки Kumho Power Max 769 155/65 R13 - ТОВ «Ренесанс-Плюс», шини підходять для будь - якої дорожньої поверхні та можуть використовуватись протягом всього року. 25 березня 2013 року він звернувся з заявою про перегляд рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 20.2 договору, проте відповідач не змінив свого рішення.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, суди дійшли вірного висновку про те, що позивачем не було надано належних доказів того, що сума майнової шкоди, завданої його автомобілю марки CHERY QQ, державний номер НОМЕР_1, в результаті ДТП, складає саме 50 тис. грн. Крім того, вигодонабувачем за договором страхування є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», як правонаступник публічного акціонерного товариства «Астра Банк». Позивач (страхувальник) не має право вимоги за спірним договором, а вигодонабувач не наділив позивача повноваженнями щодо права вимоги за спірним договором до відповідача, а тому він не має права на одержання страхової виплати,

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І. Журавель

А.О. Лесько