АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача СтрижеусаА.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Старшинського В.А.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЮФ Рейнланд Україна», треті особи: ОСОБА_5, Київський міський центр зайнятості про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №759/1514/2014
№ апеляційногопровадження:22-ц-796/2579/2015
Головуючий у судіпершої інстанції: Плахотнюк К.Г.
Доповідач у судіапеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «ТЮФ Рейланд Україна», треті особи ОСОБА_5, Київський міський центр зайнятості» про скасування наказу , поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Визнати незаконним звільнення ОСОБА_4 на підставі наказу №337-13 від 27 грудня 2013 року товариства з обмеженою відповідальністю «ТЮФ Рейнланд Україна» - у зв»язку з закінченням терміну строкового трудового договору (анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства). Відповідно до ст..36 п. 2 КЗпП України.

Визнати припиненими трудові правовідносини ОСОБА_4 з товариством з обмеженою відповідальністю «ТЮФ Рейнланд Україна» за трудовим договором від 11 жовтня 2013 року з 12.09.2014 року.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТЮФ Рейнланд Україна» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 107 678 (сто сім тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 58 коп..

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТЮФ Рейнланд Україна» на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 5 000 (п'ять тисяч) грн.. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЮФ Рейланд Україна» відмовити.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду позивачем ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року в частині:

визнання припиненими трудових відносини ОСОБА_4 з товариством з обмеженоюю відповідальністю «ТЮФ Рейнланд Україна» за трудовим договором від 11 жовтня 2013 року з 12 вересня 2014 року,стягнення з товариства з обмеженоюю відповідальністю «ТЮФ Рейнланд Україна» ца користь ОСОБА_4 середній заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 107 678 грн. 58 коп., відмови у задоволенні вимоги позивача щодо поновлення ОСОБА_4 на посаді менеджера систем якості Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЮФ Рейнланд Україна» з 27 грудня 2013 року, відмови у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЮФ Рейнланд Україна» на користь ОСОБА_4 заборгованість з оплати грошових коштів на найм квартири, що утворилася з січня 2013 року по грудень 2013 року у розмірі 15 600 ЕВРО, що за курсом НБУ складає 263 484 грн.,відмови у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з Товарцства з обмеженою відповідальністю «ТЮФ Рейнланд Україна на користь ОСОБА_4 заборгованість з оплати грошових коштів на найм квартири, що утворилася з січня 2014 року по травень 2014 року у розмірі 6500 ЕВРО, що по курсу НБУ складає 10 978, 50 грц., відмови у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЮФ Рейнланд Україна» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.12.2013 р. по день постановлення рішення суду у розмірі 361 880,30 грн. та заборгованості з виплати ОСОБА_4 загальної суми нарахованого доходу за грудень 2013 року в Україні 865,22 грн., та прийняти нове рішення в цій частині про задоволення заявлених позовних вимог позивача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_4, підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача Сташинський В.А., який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна», проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Треті особи: ОСОБА_5, Київський міський центр зайнятості в судове засідання рне з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (т.1 а.с.19,20,21), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач ОСОБА_4 є громадянином Федеративної Республіки Німеччина (т.1 а.с. 154-155).

За правилами ч.1 ст. 42 Закону України» «Про зайнятість населення» підприємства, установи та організації мають право на застосування праці іноземців та осіб без громадянства на території України на підставі дозволу, що видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на строк до одного року , якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України.

Наказом Київського міського центру зайнятості №159 від 12 вересня 2013 року про прийняття рішення про видачу (продовження дії) дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства в Україні ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» надано дозвіл на застосування праці на посаді менеджера систем якості громадянина Німеччини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 12 вересня 2014 року (№51169 від 12.09.2013) (т.1 а.с.6).

11 жовтня 2013 року між ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» та громадянином Німеччини ОСОБА_4 було укладено трудовий договір, за умовами якого: працівник приймається на посаду менеджера систем якості; договір є строковим; термін дії договору - на період дії дозволу на працевлаштування (відповідно до витягу з наказу Київського міського центру зайнятості №159 від 12.09.2013 року про прийняття рішення про видачу (продовження дії) дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства в Україні строк дії дозволу №51169 до 12.09.2014 р.); за виконання обов'язків, передбачених цим договором, працівнику виплачується заробітна плата у строки, встановлені законодавством України; розмір заробітної плати працівника становить 14 375 гривень на місяць, з якої роботодавець вираховує усі податки та збори на соціальне страхування, які передбачені діючим законодавством України; роботодавець має право звільнити працівника у випадках прогулу, з інших причин, встановлених чинним законодавством; спори між сторонами .вирішуються в порядку, встановленому чинним законодавством України; цей договір припиняється у разі закінчення строку його дії, за угодою сторін, рішенням суду або у випадках прямо передбачених чинним законодавством (т.1 а.с.5).

Наказом директора ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» ОСОБА_5 №236/1-13 від 11жовтня 2013 року прийнято ОСОБА_4 на посаду менеджера систем якості ТОВ «ТЮФ Ренйланд Україна» з 11 жовтня 2013 року. Підстава: строковий трудовий договір №б/н від 11 жовтня 2013 року (т.1 а.с.150).

24 грудня 2013 року Київським міським центром зайнятості листом за №14-12547 направлено на адресу ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» повідомлення про анулювання дозволу на застосування праці іноземця, яке отримано ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» 27 грудня 2013 року та зареєстровано за вхідним №70 (т.1 а.с.79).

Згідно повідомлення, Київський міський центр зайнятості повідомив ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна», що відповідно до рішення комісії та наказу Київського міського центру зайнятості від 20 грудня 2013 року №357, анульовано дозвіл №51169 від 12 вересня 2013 року на застосування праці громадянина Німеччини ОСОБА_4 на посаді менеджера систем якості у зв'язку з поданням роботодавцем копії укладеного трудового договору (контракту) з іноземцем з порушенням визначених строків.

27 грудня 2013 року ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» видало наказ №337-13 про звільнення менеджера систем якості ОСОБА_4 з займаної посади 27 грудня 2013 року у зв'язку з закінченням терміну строкового трудового договору (анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства), відповідно до ст.36 п.2 КЗпП України. Підстава: рішення комісії та наказ Київського міського центру зайнятості від 20 грудня 2013 року №537, повідомлення Київського міського центру зайнятості від 24 грудня 2013 року вих. №14-12547, вхідний №70 від 27 грудня 2013 року (т.1 а.с.80).

Відповідно до ст.ст. 21, 23,36 КЗпП України: трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов»язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов»язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.; трудовий договір може бути - безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.; підставою припинення трудового договору є - закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Отже, після отримання ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» повідомлення Київського міського центру зайнятості про анулювання дозволу на працевлаштування ОСОБА_4, відповідач у справі правомірно 27 грудня 2013 року видав наказ про звільнення позивача у зв»язку з закінченням терміну строкового трудового договору, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Такі дії ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» відповідали вимогам ч. 1 ст.42 Закону України «Про зайнятість населення», умовам п. 5.3. укладеного сторонами у справі строкового трудового договору, а також п. 2 ч.1 ст. 36 КЗпП України.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2014 року було задоволено адміністративний позов ОСОБА_4 та визнано протиправним та скасовано наказ Київського міського центру зайнятості від 20 грудня 2013 року №357 «Про анулювання дозволу №51169 від 12 вересня 2013 року на застосування ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» праці громадянина Німеччини ОСОБА_4 на посаді менеджера систем якості (т.1 а.с.36-39).

Відповідно до листа директора ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» за №39 направленого 10 червня 2014 року на адресу Київського міського центру зайнятості ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна», відповідач 28 квітня 2014 року отримав повідомлення №14-4-634 Київського міського центру зайнятості про скасування рішення щодо анулювання дозволу на застосування праці громадянина ФР Німеччина ОСОБА_4 на посаді менеджера систем якості. Посилаючись на фактичне припинення 27 грудня 2013 року трудових відносин між ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» та громадянином Німечччини ОСОБА_4 у зв'язку з достроковим закінченням строку дії трудового договору; виключення зі штатного розпису товариства штатної одиниці «менеджер систем якості»; з 28 грудня 2013 року відсутність будь-яких трудових договорів між товариством та ОСОБА_4 на підставі дозволу на застосування праці іноземців №51169; відсутність звернення ОСОБА_4 щодо укладення трудового договору ТОВ ТЮФ «Рейнланд Україна» просило - анулювати дозвіл на застосування праці громадянина ФРН ОСОБА_4 №51169 на посаді « менеджер систем якості». (т.1 а.с.115).

25 липня 2014 року листом за №14-7926 Київський міський центр зайнятості повідомив ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна», що на підставі отриманого від ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» листа щодо дострокового розірвання трудового договору з іноземцем, відповідно до наказу Київського міського центру зайнятості від 13 червня 2014 року №336 та рішення комісії, дозвіл за №51169 на застосування праці громадянина Німеччини ОСОБА_4, був анульований (т.1 а.с.147).

ОСОБА_4 скористався своїм правом на оскарження в порядку адміністративного судочинства дій Київського міського центру зайнятості з приводу видачі 13 червня 2014 року наказу №336 у частині анулювання дозволу №51169 від 12 вересня 2013 року на застосування ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» його праці, як громадянина Німеччини.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 серпня 2014 року, яка набрала законної сили 23жовтня 2014 року в адміністративному позові ОСОБА_4 відмовлено. (т.1 а.с.203-209).

Зазначеними вище судовим рішенням та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року постановленою за результатами апеляційного провадження, судами в порядку адміністративного судочинства, було встановлено, що ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» направило на адресу Київського міського центру зайнятості лист №39 в якому просило анулювати дозвіл №51169 на застосування праці громадянина ФРН - ОСОБА_4. Цим же листом роботодавець повідомляв, що: трудові відносини між ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» та громадянином Німеччини ОСОБА_4 формально та фактично припинені 27 грудня 2013 року. У зв'язку з достроковим закінченням строку дії трудового договору. У зв'язку з виробничою необхідністю з 30.12.2013 року штатна одиниця «менеджер систем якості» виключена зі штатного розпису ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна».З 28.12.2013 року між ТОВ «ТЮФ РейнланУкраїна» та громадянином Німеччини ОСОБА_4 не укладався трудовий договір.Починаючи з 28.12.2013 року громадянин Німеччини ОСОБА_4 не звертався до ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» з приводу трудового договору. Судом апеляційної інстанції також було звернуто увагу на те, що строк дії дозволу від 12 вересня 2013 року №51169 сплив у вересні 2014 року, поновлення такого строку не передбачене нормами чинного законодавства, тобто фактично неможливе.

Колегія суддів виходячи з викладеного приходить до висновку що суд першої інстанції, вірно визначившись з правовідносинами, що виникли між сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про відповідність дій ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» вимогам закону та умовам укладеного сторонами строкового трудового договору.

Крім того, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що звільнення позивача є незаконним, оскільки після отримання ТОВ «ТЮФ Рейнланд Україна» повідомлення Київського міського центру зайнятості від 28 квітня 2014 року №14-4 634 (що визнано товариством у листі за №39 від 10 червня 2014 року направленому до Київського міського центру зайнятості) про скасування рішення щодо анулювання дозволу на застосування праці громадянина ФРН ОСОБА_4 на посаді «менеджера систем якості», відповідач мав обов'язок привести трудові правовідносини з позивачем у відповідність до строкового трудового договору, який було укладено на підставі дозволу №51169 від 12 вересня 2013 року або ж припинити їх з інших підстав.

Станом на час вирішення судом позовних вимог ОСОБА_4 про скасування наказу ТОВ «ТЮФ Рейналнд Україна» №337-13 від 27 грудня 2013 року про його звільнення з підстав наявності рішення комісії та наказу Київського міського центру зайнятості від 20 грудня 2013 року №537 про анулювання дозволу на працевлаштування №51169 від 12 вересня 2013 року, наказ №537 від 20 грудня 2013 року не є законним, а строк дозволу на працевлаштування позивача визначений дозволом на працевлаштування №51169 від 12 вересня 2013 року сплинув 12 вересня 2014 року.

За правилами ст.235 КЗпП Україниу разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. У разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Оскільки позивач ОСОБА_4 не мав можливості виконувати свої обов'язки за трудовим договором, укладеним з ТОВ «ТЮФ Рейналнд Україна» з вини останнього, а тому з 28 грудня 2013 року і по 12 вересня 2014 року перебував у вимушеному прогулі, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 107678гривень 58 копійок у відповідності до вимог ч.2 ст.235 КЗпП України.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

За встановлених обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованої відмови у стягненні коштів за найм квартири, оскільки висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та відповідає норма матеріального закону. Так, укладена трудова угода між ТОВ ТЮФ «Рейналд Україна» і ОСОБА_4 03 жовтня 2007 року підлягає затвердженю Департаментом міграційної служби України для подання заявки на отримання дозволу на перебування та видачі робочої візи. Підписана угода не є дійсною, якщо у в'їзді відмовлено.

Крім того, умовами цієї ж угоди передбачено, що трудові відносини сторін регулюються законодавством Німеччини. Юрисдикція Кельн.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: