З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.05.2015 року Хортицький районний суд
у складі: головуючого судді - Курбатової О.М.
при секретарі - Пильщик Л.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ГАЛИЧИНА", ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА", третя особа: ОСОБА_2 про стягнення франшизи сплаченої в якості доплати за ремонт автомобіля та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП , -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ "ГАЛИЧИНА", ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" про стягнення франшизи сплаченої в якості доплати за ремонт автомобіля та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП , в якому просить стягнути солідарно з ПАТ "Галичина", ПАТ СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" 5000 грн. франшизи, сплаченої в якості доплати за ремонт автомобіля; стягнути з ПАТ "Галичина" 6 500 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, також стягнути з ПАТ "Галичина" на його користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 308 грн. 60 коп.
Позивач ОСОБА_1 до початку судового засідання надав заяву, просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявка відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача ПАТ "ГАЛИЧИНА" та представник відповідача ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" в судове засідання не з'явились, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, відповідачам надсилались судові повістки про виклик до суду, але відповідачі до суду жодного разу на з'явися, тому на підставі ч.4, ч.8 ст.76 ЦПК України суд визнає неявку відповідачів неповажною.
Представник третьої особи ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову суду не надав.
Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України з ухваленням заочного рішення.
Судом встановлено, що 23.07.2014 року о 10-50 год. у м. Запоріжжі на перехресті вул. Новгородська та вул. Сапожнікова (Хортицький район м. Запоріжжя) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу, що належить ПАТ "ГАЛИЧИНА", в результаті якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. В момент ДТП автомобілем НОМЕР_2 керував водій - ОСОБА_2, автомобілем НОМЕР_3 керував батько позивача - ОСОБА_4
Інспектором відділу оформлення матеріалів ДТП при ГУМВС України в Запорізькій області 23.07.2014 р. було видано довідку про ДТП, в якій зазначено, що автомобіль НОМЕР_1 отримав механічне пошкодження задньої двері.
23.07.2014 року було отримано Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння, який встановив, що ОСОБА_4, який керував у момент ДТП автомобілем KIA Sorento державний номер НОМЕР_4 у стані сп'яніння не знаходився.
Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2014 року по справі № 336/5910/14-п винуватцем ДТП було визнано водія ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_2 та допустив під час руху самовільне відкриття дверей .
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Для здійснення ремонту автомобіля ОСОБА_1 звернувся на станцію ТОВ "Техноцентр "Навігатор" у м. Запоріжжя, на якій було складено акт огляду транспортного засобу на підставі якого складено калькуляцію/висновок № 1.001.14.1 від 31.07.2014 р. щодо вартості відновлювального ремонту, а також надано рахунок-фактуру № СФ-0001085 від 01.08.2014 року на суму 17 457,91 грн.
Оскільки позивачем ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування неземного транспорту № 316440Га/13зп від 10.12.2013 р. з АТ "СК"АХА Страхування", він звернувся для отримання страхового відшкодування до цієї страхової компанії.
01.08.2014 року страхова компанія здійснила розрахунок страхового відшкодування, яке становило 12 456,81 грн. Ця грошова сума була перерахована страховою компанією на СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 123 308 від 04 серпня 2014 р.
Різниця між вартістю відновлювального ремонту та фактично перерахованою сумою страховою компанією становить 17 457,91 грн. - 12 457,81 грн. = 5 000,10 грн.
Вказана сума у 5 000,00 грн. є франшизою, відповідно до п 10.2.2. договору страхування № 316440Га/13зп від 10.12.2013 р, яка не підлягає відшкодуванню страховою компанією СК "АХА Страхування".
30.09.2014 року ця сума була доплачена позивачем на користь СТО під час одержання автомобіля після відновлювального ремонту, що підтверджується касовим чеком та Актом № РН-0001263 здачі-приймання робіт.
Відповідно ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є "...втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права...".
Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Згідно роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об'єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля), а в даному випадку - самовільному відкриттю дверей під час руху.
Згідно ч.6 вищевказаної постанови Пленуму ВСС України особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров'ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (ч.3,4 ст.1187 ЦК).
Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст. 1191 ЦК).
Відповідно до ст. 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін. Оскільки безпосереднім винуватцем ДТП є ОСОБА_2, рішення суду по цій справі може вплинути на його права та обов'язки зі сплати відповідачам в порядку регресу стягнутої суми за даним позовом.
Таким чином, ПАТ "ГАЛИЧИНА", як власник джерела підвищеної небезпеки - автомобіля НОМЕР_2, повинен відшкодувати позивачу витрати, які він вимушений був зробити для відновлення первинного стану свого автомобіля НОМЕР_1, пошкодженого в ДТП, тобто витрати з доплати франшизи для його повного ремонту.
До теперішнього часу будь-якої відповіді на лист від 16.10.2014 року від ПАТ "ГАЛИЧИНА" та ОСОБА_2 позивач не отримав. Грошові кошти, в якості компенсації франшизи на рахунок позивача не перераховані.
Відповідальність власника наземного транспортного засобу ПАТ "ГАЛИЧИНА" була застрахована на підставі полісу ОСЦПВВТЗ АС 3693152 від 24.07.2013 р. з терміном дії до 04.08.2014 року виданого ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА".
Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.
Відповідно до ст. 988 ЦК України Страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Відповідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 23 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
З того часу позивач неодноразово звертався до ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" через цілодобовий контактний центр за телефоном 0 800 600 600 за інформацією про хід розгляду справи.
У грудні 2014 року працівником ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" Бойченком С.М. по телефону позивачу було повідомлено, що справа розглядається та до 31.12.2014 року, після надходження документів до ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" від страхової компанії АТ "СК "АХА Страхування", грошові кошти будуть перераховані ОСОБА_1 в повному обсязі. Однак, не отримавши компенсації, та з урахуванням того, що відповідно ст. 36.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк розгляду заяви про виплату страхового відшкодування становить 90 днів, у лютому 2015 р. позивач знов звернувся через цілодобовий контактний центр за телефоном 0 800 600 600 до ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА".
Цього разу позивачу було усно повідомлено, що у задоволені його заяви про виплату страхового відшкодування від 11.11.2014 року відмовлено.
Станом на 15.03.2015 року письмової відповіді від ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" на заяву ОСОБА_1 від 11.11.2014 року позивачем отримано не було. Грошові кошти в якості компенсації сплаченої позивачем франшизи у розмірі 5000 грн. від ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" також позивачем отримано не було.
Оскільки цивільно-правова відповідальність ПАТ "ГАЛИЧИНА", як власника наземного транспортного засобу була застрахована ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА", то обов'язок з компенсації сплаченої позивачем франшизи лежить як на ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" так і на ПАТ "ГАЛИЧИНА", а тому сума франшизи у розмірі 5 000 грн., повинна бути стягнута з відповідачів солідарно.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" - "...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб".
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням автомобіля позивачу довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, а також використовувати гроші сімейного бюджету на нецільове призначення через що ОСОБА_1 тривалий час не міг вночі спокійно спати. І до того суворий сімейний бюджет родини позивача довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситися, крім того це був єдиний і улюблений автомобіль у його родині. У зв'язку з цим на тривалий час після ДТП позивачу та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, ОСОБА_1 довелося відкласти, а від деяких з них взагалі відмовитись. Через пошкодження автомобіля, позивач не міг виконувати деякі доручення керівництва, що були пов'язані з переїздом. Також маленька донька позивача з вересня 2014 року почала відвідувати дитячій садочок № 290 у м. Запоріжжі, куди ОСОБА_1 разом з дружиною кожного ранку відвозив її на автомобілі. В наслідок пошкодження автомобіля та необхідністю його ремонту протягом всього вересня 2014 року позивач та його дружина з донькою повинні були їздити до садочку на транспорті загального користування. Також необхідно зазначити, що кожні вихідні позивач із сім'єю та батьками виїжджали з міста на відпочинок від тяжкого робочого тижня. Після ДТП та до моменту відновлення автомобіля можливість такого відпочинку була виключена. Розмір душевних страждань позивача та його родини, заподіяної моральної шкоди та витрати, пов'язані з відновленням психічного стану позивача, відпочинком від усього що сталося зі ним та членами його родини позивач оцінює у 6 500 грн. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести позивачу, зокрема: порушення звичайного способу життя, негативний вплив на стан здоров'я, а також моральні страждання, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою та ремонтом автомобіля.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 про солідарне стягнення з відповідачів франшизи сплаченої в якості доплати за ремонт автомобіля та моральної шкоди з ПАТ "ГАЛИЧИНА", заподіяних в результаті ДТП законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, згідно ст. 9 ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 р., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ПАТ "ГАЛИЧИНА" судові витрати, які поніс позивач по сплаті судового збору у розмірі 308 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. ,11, 60, 88, 209, 212-218, 224-227 ЦПК України, ст. ст. 22, 23 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 543, 988, 1166, 1167, 1187, 1191 ЦК України, суд -
Позов задовольнити .
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: О.М. Курбатова