УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

У червні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути із ОСОБА_2 кредитну заборгованість, яка становить 14 111 грн 61 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03 березня 2011 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачем було отримано в кредит кошти в сумі 5 тис. грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_2 не виконує обов'язки, покладені на нього кредитним договором, кредит та проценти за користування коштами не повертає, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яку добровільно останній не погашає.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року, задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк». Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, станом на 30 квітня 2014 року, у розмірі 14 111 грн 61 коп. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити заявлені банком позовні вимоги, стягнувши з нього на користь банку заборгованість у розмірі 4 992 грн 98 коп., посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог банку, оскільки відповідач отримавши від банку кошти у кредит, свої зобов'язання зі сплати процентів за користування грошима не виконує, а тому судом правильно застосовано при вирішенні вказаного спору вимоги ст. 526 ЦК України, зазначивши про те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук