УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану через представника ОСОБА_3 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії, а також за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути із ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 30 тис. грн та три відсотки річних за користування кредитом у сумі 2 700 грн, посилаючись на те, що 05 жовтня 2010 року він сплатив ОСОБА_4 30 тис. грн за судно № НОМЕР_1 «Крим» з двигуном « JAМАХА-30», 30 л/с, NВІСТКS 1021892, про що останній надав письмову розписку та надав позивачу первинні документи на судно, при цьому вони домовились поїхати 08 жовтня 2010 року до нотаріуса для оформлення відповідного правочину, однак на даний час договір купівлі-продажу не укладено, судно не передано, у зв'язку з чим ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_4 без достатньої правової підстави отримав від нього грошові кошти, які останній добровільно повертати не бажає, через, що він був вимушений звернутись до суду із даним позовом.

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_2 передати належне йому на праві власності туристичне судно, та оригінали правовстановлюючих та реєстраційних документів на нього.

В подальшому, ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення 30 тис. грн, посилаючись на те, що 05 жовтня 2010 року він направив електронною поштою своєму партнеру то бізнесу - директору ТОВ «Профіцентр» ОСОБА_2 доручення, яким доручив останньому передати ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 30 тис. грн. за плавуче судно «КРИМ», та отримати відповідну розписку від ОСОБА_4 про отримання коштів, а також доручив ОСОБА_2 отримати від ОСОБА_4 всі первинні документи стосовно плавучого судна «КРИМ». Доручення було видане в одному примірнику ОСОБА_2 та дійсне протягом однієї доби та за умови пред'явлення паспорту. Отримавши грошові кошти у розмірі 30 тис. грн, ОСОБА_4 склав розписку про отримання коштів та передав ОСОБА_2 правовстановлюючі і реєстраційні документи на плавуче судно, а також безпосередньо плавуче судно з мотором. В подальшому між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було досягнуто усної домовленості про надання ОСОБА_4 довіреності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на право володіння, користування та розпорядження спірним плавучим судном, а в подальшому сторони повинні нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, однак на теперішній час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, а плавуче судно залишилось у ОСОБА_2 Посилаючись на вищевикладене ОСОБА_5 просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 30 тис. грн. Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі. Зобов'язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_4 туристичне судно «Крим», а також правовстановлюючі та реєстраційні документи на нього. Позовні вимоги ОСОБА_5 залишено без задоволення. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України, щодо первісних позовних вимог, та обґрунтованості вимог щодо стягнення з ОСОБА_4 30 тис. грн, які він отримав без достатньої правової підстави, що встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2013 року, у зв'язку з чим вірним є висновок про зобов'язання ОСОБА_2 повернути туристичне судно, а також правовстановлюючі та реєстраційні документи на вказане судно. Висновок про те, що у суду не було правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 також є вірним, оскільки останнім, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, не було доведено та не надано доказів відповідно до викладених обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії, а також за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук