У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів Малько О.С., Василевича В.С., Бондаренко Н.В.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Рівненського міського суду від 04 вересня 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 04 вересня 2014 року позовні вимоги задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість за кредитним договором від 27 грудня 2006 року в сумі 757027 гривень 17 коп. та судовий збір в розмірі 3654 гривні.

В апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_1 покликається на його незаконність, вказуючи, що суд безпідставно при вирішенні справи не вирішив питання про застосування строків позовної давності.

Відповідно до кредитного договору, укладення якого він не заперечує, та графіка зниження розміру заборгованості боржник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту щомісячними платежами у розмірі встановленому графіком.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч.3 ст.254 Цивільного кодексу України спливає у відповідне число останнього місяця строку: згідно п.3.3 умов кредитного договору до 10 числа кожного місяця.

Позов заявлено 26 березня 2014 року , а тому до вимог позивача про стягнення процентів по договору слід застосувати строки позовної давності в межах 3- річного строку до моменту звернення до суду. Також відповідач вважає, що строк позовної давності слід було застосувати і до вимог про стягнення суми основного боргу і процентів, які виникли з 22 серпня 2008 року до 25 березня 2011 року.

Вказує в скарзі, що дійсна сума боргу не встановлена, а тому рішення суду підлягає скасуванню і з цих причин.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у зв'язку з пропуском строків позовної давності.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу представник банку покликається на безпідставність та необгрунтованість її доводів.

Вказує, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що перебіг позовної давності переривався вчиненням відповідачем дій, що свідчать про визнання ним свого боргу (часткове здійснення оплати заборгованості, укладення додаткових угод), а тому відповідно до положень ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Зазначає, що в апеляційній скарзі не наведено обставини, на які в боржник посилається щодо дійсної суми заборгованості та не надано доказів, які б встановлювали іншу суму.

Просить постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги та залишити заочне рішення Рівненського міського суду від 04 вересня 2014 року без змін.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 27 грудня 2006 року між сторонами було укладено договір кредиту № 658Д, відповідно до умов якого акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" (кредитор) надає ОСОБА_1 (позичальник) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 59400,00 доларів США зі сплатою 13% річних за перший рік.

Пунктом 1.1.2. договору встановлено погашення відсотків до 20 числа місяця наступного за звітним, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 26 грудня 2021 року.

В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_1 передав кредитору в іпотеку земельну ділянку площею 0,12001 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та розташоване на ній домоволодіння (п.1.3. договору).

06 липня 2009 року між сторонами укладено Додаткову угоду №658Д/1 про внесення змін до договору кредиту №658Д від 27 грудня 2006 року, якою перший абзац п.1.1., п.п.1.1.1. п.1.1. та п.1.1.2 п.1.1. викладено в новій редакції: кредитор надає позичальнику грошові кошти в сумі 63980,00 доларів США зі сплатою 15% річних. Кінцевий термін повернення заборгованості до 26 грудня 2026 року. Змінено графік погашення суми кредиту.

14 лютого 2013 року між сторонами укладено Договір про внесення змін №2 до договору кредиту №658Д від 27 грудня 2006 року у зв'язку з переходом кредитора на нове програмне обслуговування в ІБС "FlexCube".

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з доведеності того, що відповідач порушував умови укладених договорів, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 757027 гривень 17 коп., яка фактично боржником визнається, оскільки в апеляційній скарзі він просить застосувати при вирішенні спору строки позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про застосування позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки згідно до ч.1 ст.264 Цивільного кодексу України перебіг строку позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу.

Відповідно до матеріалів справи між сторонами 07 березня 2013 року укладено договір про внесення змін №3 до договору кредиту №658Д від 27 грудня 2006 року, згідно якого: погашення заборгованості позичальника за кредитом та процентами, що нараховані станом на 07.03.2013 року здійснюватиметься відповідно до графіку, що викладений у Додатку №1 до цього договору про внесення змін; встановлено процентну ставку за користування кредитом в розмірі 1% річних протягом 24-місячного строку з дати підписання цього договору про внесення змін; погашення повної суми кредиту у розмірі 51934,88 доларів США здійснюється позичальником не пізніше 06 березня 2015 року.

Невід'ємною частиною договору від 07 березня 2013 року є Додаток №1, яким встановлений графік погашення кредиту та відстрочених до сплати процентів.

Укладенням цього договору відповідачем визнано борг , а оскільки позов до нього заявлено в березні 2014 року з приводу невиконання умов саме цього договору, то висновок суду про відсутність підстав для застосування позовної давності є вірним.

Позовні вимоги заявлені в межах строку позовної давності по кожному черговому платежу.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 в період з 2009 року по 7 березня 2013 року в рахунок погашення заборгованості по кредиту сплачував певні суми і згідно довідки ПАТ "Укрсоцбанк" відповідачем в цей період було сплачено 4785,12 доларів США (остання сума внесена 7.03.2013 року в день укладення договору ).

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують викладених в ньому висновків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 4 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку сторонами та особами, які беруть участь у справі, протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Малько О.С. Василевич В.С. Бондаренко Н.В.