Справа № 466/7932/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Семків Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав,

у с т а н о в и в:

21 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить постановити рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що з 08 серпня 2009 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та від подружнього життя мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 липня 2014 року шлюб з відповідачем ОСОБА_2 було розірвано, хоч фактично шлюбні стосунки були припинені у вересні 2011 року.

З того часу, коли вони з відповідачем припинили подружні відносини, останній бачився з донькою лише один раз та увесь цей час життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною, приймати участь у її вихованні, не допомагав матеріально та не турбувався про її стан здоровя.

На даний час дитині виповнилося пять з половиною років, вона не памятає батька та не має до нього жодних почуттів, оскільки той пішов з сімї, коли їй виповнилось двох років.

Всі питання щодо виховання доньки вирішуються нею, позивачем, самостійно, без участі і підтримки відповідача та вона знаходиться на її повному утриманні.

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2013 року відповідач ОСОБА_2 зобовязаний сплачувати аліменти на утримання доньки, однак через злісне ухилення від сплати таких аліментів, 15 квітня 2014 року він був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. Після цього, відповідач й надалі нехтував своїм обовязком сплачувати аліменти, а тому в 2015 році відносно знову було порушено кримінальне провадження за злісне ухилення від сплати аліментів та засуджений до обмеження волі з встановленням іспитового строку.

Органом опіки і піклування складено висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав позбавлення відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому вона вирішила звернутись в суд.

В судове засідання, яке було призначено на 27 листопада 2015 року о 16.00 год., позивач ОСОБА_1 та представник органу опіки і піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради не зявились та подали заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності та задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2А в судове засідання не зявився повторно, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку.

У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, зокрема, вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Положеннями ст. 165 цього ж Кодексу передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували між собою в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2009 року та від подружнього життя мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У вересні 2011 року вони припинили подружні відносини, стали проживати окремо та рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 липня 2014 року шлюб між ними було розірвано.

З вересня 2011 року відповідач ОСОБА_2 бачився зі своєю донькою лише один раз, з вказаного часу життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною, приймати участь у її вихованні, не допомагав матеріально та не турбувався про її стан здоровя.

На даний час дитина свого батька не памятає, немає до нього жодних почуттів, оскільки той пішов з сімї, коли їй виповнилось двох років. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються позивачем ОСОБА_1 самостійно, без участі і підтримки відповідача та вона знаходиться на її повному утриманні.

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2013 року відповідач ОСОБА_2 зобовязаний сплачувати аліменти на утримання доньки, однак через злісне ухилення від сплати таких аліментів вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2014 року він був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. Після цього, відповідач й надалі нехтував своїм обовязком сплачувати аліменти, а тому в 2015 році відносно знову було порушено кримінальне провадження за злісне ухилення від сплати аліментів та вироком тож суду від 25 червня 2015 року засуджений до обмеження волі з встановленням іспитового строку.

Вказані обставини стверджуються зібраними у справі письмовими доказами, зокрема, долученими до справи копією рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2013 року про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на малолітню доньку ОСОБА_3, копією рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 липня 2014 року про розірвання шлюбу між сторонами по справі, копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, копіями вироків Шевченківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2014 року та від 25 червня 2015 року про засудження відповідача ОСОБА_2 відповідно за ч.1 ст. 164 КК України та ч.2 ст. 164 КК України та іншими доказами по справі.

Як видно з висновку органу опіки і піклування - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №36-2110 від 29 серпня 2015 року орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 210, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, п.2 ч.1 ст. 164, ст. 165 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_4