Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/57/15
Справа № 279/4396/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

у складі головуючого судді Волкової Н.Я.

з секретарем Прокопчук І.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, розподіл сумісно набутого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, розподіл сумісно набутого майна, зазначивши, що з серпня 2012 року проживав спільно з відповідачем, надавав послуги з масажу в приміщенні, яке орендувала відповідач. За власні кошти ним було придбано стіл для масажу вартістю 2350 грн., масло персикове вартістю 180 грн., DVD-програвач вартістю 300 грн.. Ці речі та диплом про закінчення курсу з масажу знаходились в приміщенні салону-перукарні "Карамель", приміщення якого орендувала відповідач. В січні 2014 року сторони припинили відносини. На початку квітня 2014 року позивач намагався забрати особисто належні йому речі з приміщення салону, однак відповідач відмовилась їх повернути. По даному факту він звертався з заявою до Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області, яким проводилась її перевірка. Оскільки з травня 2013 року по січень 2014 року він спільно проживав з відповідачем, то вважає, що має право на отримання 1/2 частини отриманих в цей період відповідачем доходів від підприємницької діяльності.

Просив витребувати у відповідача особисто належні йому стіл для масажу, масло персикове, DVD-програвач, диплом, розподілити між ним та відповідачем сумісно набуте майно - 1/2 одержаних відповідачем доходів від підприємницької діяльності за період з травня 2013 року по січень 2014 року.

В судовому засіданні сторона позивача свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити.

Відповідач позов не визнала, надала письмові заперечення, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилась.

Позивач ОСОБА_1 пояснив, що проживав спільно з відповідачем понад півтора-роки, спільно працювали. В кінці 2012 року він пройшов курс масажу в м.Києві, отримав диплом, придбав стіл для масажу, масажне масло, музичний програвач. Ці речі придбав за власні кошти, вони знаходились в кабінеті в салоні відповідача, однак після припинення спільного проживання забрати їх він не зміг, оскільки відповідач відмовилась їх повернути.

Представник позивача ОСОБА_2 пояснив, що його довіритель та відповідач спільно проживали, вели спільний бізнес. Відповідач як приватний підприємець отримувала дохід, на половину якого має право позивач.

Сторона позивача не представила суду достовірної інформації про те, що отримання такого доходу мало місце, про його розмір, про його існування та знаходження на час судового розгляду. Питання встановлення факту проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не порушувала.

В своїх письмових запереченнях відповідач ОСОБА_3 вказала, що однією сім'єю з позивачем не проживала, самостійно займалась бізнесом, належного позивачеві майна в орендованому нею приміщенні не знаходиться.

Вислухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне :

Судом встановлено, що між сторонами виник спір про витребування особисто належного майна та про розподіл спільно набутого під час проживання сторін без реєстрації шлюбу майна.

Вказані правовідносини регулюються положеннями ст.387 ЦК України, ст.74 СК України.

Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Обов'язок доведення обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог, покладається на сторону.

Представлені стороною позивача такі письмові докази як видатковий товарний чек від 20.03.2013 року, квитанція №17 від 15.12.2012 року, квитанція №3 від 18.01.2013 року (а.с.5) підтверджують факт придбання позивачем таких предметів як програвач вартістю 300 грн., масло персикове вартістю 180 грн., стіл масажний вартістю 2350 грн.. Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт придбання позивачем вказаних речей, їх знаходження у 2013 році в салоні-перукарні "Карамель". Факт незаконного утримання вказаних речей відповідачем свідки не підтвердили.

Згідно висновку проведеної за зверненням позивача Коростенським МВ УМВС перевірки (а.с.7) факт перебування речей позивача у відповідача свого підтвердження не знайшов.

Інших доказів того, що належні позивачеві речі дійсно знаходяться у відповідача та протиправно утримуються нею, стороною позивача не подано.

За таких обставин, вищевказана вимога є необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.74 СК України майно, набуте жінкою та чоловіком під час спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності, на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та набуття ними в цей час певного майна має бути встановлено в судовому порядку.

Вимогу про розподіл сумісно набутого майна позивач обґрунтовує тим, що він спільно проживав з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу, однак при цьому не заявив вимоги про встановлення такого факту та факту набуття в цей період майна в судовому порядку, доказів того, що під час такого проживання сторонами спільно було набуто будь-яке майно, в тому числі і дохід від підприємницької діяльності, що воно існує на момент судового розгляду, не подав.

За таких обставин вказана вимога є безпідставною та задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено наявність правових підстав для визнання будь-якого майна спільно набутим сторонами.

Інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи (пропущення строку позовної давності тощо), та докази на їх підтвердження відсутні.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 3,6,11,15,60,209,212-218 ЦПК України, ст.387 ЦК України, 74 СК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Суддя: Копія згідно оригіналу : суддя : підпис :