З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17.02.2015 року Провадження №2/425/79/15
Справа №425/2950/14-ц
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретар - Томко Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Рубіжанського міського суду Луганської області, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Про місце, день та час розгляду справи по суті, сторони повідомлялись належним чином. У судове засідання 17 лютого 2015 року для розгляду справи по суті позивач і відповідач не з'явились. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомив, а правом на подачу заперечень та доказів, якими вони обґрунтовуються не скористався.
Відповідач, який був належним чином повідомлений про проведення судового засідання 26 січня 2015 року та 17 лютого 2015 року, у вказані судові засідання не з'явився. Заяви про розгляд справи за його відсутністю не подавав і причини неявки не повідомив. А позивач, який не з`явився просив розглянути справу без його участі та наполягав на ухваленні заочного рішення.
Тому, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. А розгляд справи здійснювався на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати та у порядку частини п'ятої статті 209 ЦПК України занесена до журналу судового засідання.
На основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини:
Підписуючи вказані документи, ОСОБА_1 запропонув публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" укласти з ним договір про відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки, на умовах, вказаних у заяві, правилах та тарифах (а.с.3-6).
Зокрема, він запропонував відкрити йому поточний рахунок у національній валюті, видати йому платіжну картку, та здійснювати кредитування поточного рахунку з використанням платіжної картки, з урахуванням кредитного ліміту у розмірі 5000 гривень, та під його зобов`язанння повернути отриманий кредит шляхом сплати кожного місяця, щомісячного платежу, що включає в себе: повернення частини кредиту у розмірі 3% від суми кредитного ліміту; плату за користування кредитом у вигляді процентів (0,0001 річних); плату за обслуговування кредитної заборгованості у вигляді комісії: 5,55% в місяць (а.с.3-6).
Того ж дня, 13 грудня 2012 року, банк відкрив ОСОБА_1 рахунок, видав платіжну карту та ПІН-код до неї, що він засвідчив підписом (а.с.3-4).
На підставі вказаного договору, ОСОБА_1 отримав грошові кошти на суму 4900 гривень, а сплатив 500 гривень (а.с.9).
Із встановлених обставин вбачається, що між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 виникли цивільні (зобов'язальні) правовідносини у сфері кредитування рахунка, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування рахунка), а вказаний відповідач споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов'язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого кредиту та сплати належних позивачу комісій.
Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:
Відповідно до положень частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
В силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 ЦК України зобов'язання можуть виникати з договорів, які стають обов'язковими для виконання сторонами, що їх уклали.
Відповідно до положень частини першої та другої статті 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.
Виходячи з положень частини першої статті 1054 ЦК України та пунктів 22,23 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання кредиту із споживачем укладається між кредитодавцем (банком або іншою фінансової установою) та споживачем (фізичною особою), відповідно до якого кредитодавець надає кошти (кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх на умовах, передбачених договором. При цьому, в силу положень частини 1 та 2 статті 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства та врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.
Факт належного виконання банком зобов'язання з відкриття поточного рахунку ОСОБА_1, надання йому у користування платіжної картки з ПІН-кодом підтверджується підписом останнього у договорі (а.с.3-6).
Факт належного виконання банком зобов'язання з кредитування рахунку підтверджується випискою з рахунку ОСОБА_1 (а.с.25-32).
Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до положень частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання).
При цьому суд враховує, що в силу положень частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 ЦК України, та умов договору, банк правомірно використав своє право вимоги дострокового повернення боргу.
Тому, матеріально-правову вимогу позивача слід визнати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок, суд вважає документально підтвердженими (а.с.1), вони підлягають стягненню на користь позивача з відповідача у повному обсязі.
Керуючись статтями 1-11,15,18,57-64,79,87,88,159-197,208,209,212-215,224-233 Цивільного процесуального кодексу України,
Позов публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити повністю.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано позивачем, або після закінчення строку для подання письмової заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, якщо таку заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Луганської області. У разі подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду заяви Рубіжанським міським судом Луганської області.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуто Рубіжанським міським судом Луганської області шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення до цього суду протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Суддя - Д.С. Коваленко