Провадження № 2/127/701/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., за участю секретаря Тронт М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини і просила визначити їй додатковий строк 2 місяці, необхідний для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті її батька, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Вінниці, мотивуючи свої вимоги тим, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у зв'язку з тим, що їй не було відомо про смерть батька, а отже і про відкриття спадщини і наявність спадкового майна.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.10.2014 року було замінено неналежного відповідача - Вінницьку міську раду належними відповідачами - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні, подали до суду письмове заперечення на позов від 28.10.2014 року, яке долучено до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання, призначене на 14.01.2015 року, не з'явилася, однак, у судовому засіданні 30.10.2014 року позов визнала.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, матеріали спадкової справи № 343/2013 року, вислухавши пояснення сторін та їх представників, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов необґрунтований і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України; відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 17.10.2013 року.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_7, що підтверджується копіями Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1, Запису акта про народження № 4518 від 30.10.1980 року, Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 27.06.2014 року, рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 13.06.2013 року, Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 26.06.2014 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17.09.2014 року.

Відповідач ОСОБА_2 є рідною сестрою померлого ОСОБА_7, що підтверджується копіями Свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 30.09.1948 року, Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 27.12.1996 року, Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 12.05.1971 року.

Відповідач ОСОБА_3 є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки не є дочкою ОСОБА_7, що підтверджується копіями Свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 10.08.1993 року та Запису акта про народження № 1546 від 08.04.1986 року (із змінами згідно розпорядження № 156 від 02.12.1992 року, виданого Представником президента України Ананіївської райдержадміністрації Одеської області), Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 26.06.2014 року (було змінено прізвище, по батькові дитини, відомості про батька), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 25.10.2013 року.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги (відповідно до ст. 1261 ЦК України), а відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги (відповідно до ст. 1262 ЦК України) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи № 343/2013 року вбачається, що 22.11.2013 року відповідач ОСОБА_2 подала до Другої вінницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за № 1228. Відповідач ОСОБА_3 23.04.2014 року подала до Другої вінницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини № 345. Позивач ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася та доказів фактичного прийняття спадщини не надавала.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позову та визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд виходить з наступного.

По-перше, згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі, якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові, а не відмови у відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК), закриття провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК) або залишення позовної заяви без розгляду (ст. 207 ЦПК).

Однак, матеріали спадкової справи № 343/2013 не містять відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є передчасним.

По-друге, згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК; суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини; відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину; при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Однак, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, не отримавши відмови від ОСОБА_2 у наданні згоди на звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Крім того, позов було пред'явлено до Вінницької міської ради, хоча позивачеві ОСОБА_1 було відомо про прийняття спадщини іншим спадкоємцем, що підтверджується листом Другої вінницької державної нотаріальної контори від 04 серпня 2014 року № 1011/02-14. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.10.2014 року було замінено неналежного відповідача - Вінницьку міську раду належними відповідачами - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

По-третє, згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як на поважну причину пропущення нею шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 послалася на те, що їй не було відомо про смерть батька, а отже і про відкриття спадщини та наявність спадкового майна.

Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 26.09.2012 року (справа № 6-85цс14), право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними; якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 не застосовуються.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 215, ст. 360-7 ЦПК України та на підставі ст.ст. 1261, 1262, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя