Провадження № 2/742/5/15
Єдиний унікальний № 742/4160/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Циганка М. О.,

при секретарі Чміль С. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно договору позики, укладеного 14 березня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, останньому передана у власність грошова сума в розмірі 250 000 доларів США, що станом на 02 вересня 2014 року за курсом НБУ становить 3252500,00 грн. За умовами договору позики відповідач зобов'язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів на першу вимогу. Проте, відповідач, при пред"явлені вимоги не виконав свого зобов'язання по поверненню позики. Тому позивач і просить суд стягнути з відповідача на його користь загальну суму заборгованості за договором позики в розмірі 3252500 грн. 00 коп. та 3654 грн. 00 коп. судових витрат.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, пояснивши суду, що з відповідачем вони являються добрими знайомими, так ОСОБА_2 працював керуючим Прилуцького відділення Полікомбанку. Чи то 14 чи 15 березня 2013 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 120 000 доларів США. 14 березня 2013 року розписки про отримання коштів ОСОБА_2 не писав, потім в кінці серпня на початку вересня 2013 року ОСОБА_1 протягом трьох днів позичив ОСОБА_2 120 000 доларів США, які позивач сам позичив у своїх знайомих по 40 000 доларів США, про отримання яких ОСОБА_2 розписки знову ж таки не писав. Потім позивач ще у січні 2014 року позичив відповідачу ще 780 000,00 грн. і лише тоді відповідач написав розписку про отримання 291 000 доларів США. Коли знайомі позивача почали вимагати повернути позичені кошти, ОСОБА_2 написав їх спільному знайомому розписку на отримання 40000 доларів США, а ОСОБА_1 на 250000 доларів США. Дана розписка була написана за три неділі до Великодня у 2014 році в кабінеті Полікомбанку тоді коли кредитори почали вимагати кошти у ОСОБА_2 Представники позивача адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що розписку від 14 березня 2013 року дійсно писав, але під примусом і фактично кошти в розмірі 250 000,00 доларів США не отримував. Представник відповідача адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно розписки від 14 березня 2013 року, ОСОБА_6 передав у позику ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 250 000 доларів США (а.с.6).

Відповідно до вимоги від 12 червня 2014 року, ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_2 з вимогою повернути кошти, передані йому у власність згідно договору позики від 14 березня 2013 року (а.с.7).

Згідно розрахунків заборгованості позивача за договором позики від 14 березня 2013 року, заборгованість ОСОБА_2 становить 250 000,00 доларів США, що станом на 02 вересня 2014 року згідно курсу НБУ становить 3 252 500,00 грн.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №3668/3669/14-24 від 15 січня 2015 року, підпис від імені ОСОБА_2 в розписці від 14 березня 2013 року виконаний рукописним способом пастою кулькової ручки без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів. Підпис від імені ОСОБА_2 та рукописний текст в розписці від 14 березня 2013 року виконаний ОСОБА_2 ймовірніше за все під впливом тимчасових збиваючих факторів природного характеру (незвичайний стан виконавця підпису: хвилювання, стрес тощо).

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватись на свідченням свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що оскільки в судовому засіданні позивачем не було доведено факт отримання відповідачем 14 березня 2013 року позики в розмірі 250 000 доларів США, і як сам ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що дана розписка від 14 березня 2013 року саме 14 березня 2013 року не була написана відповідачем, а була написана відповідачем за три дні до Великодня 2014 року без передачі в момент написання будь-яких коштів в присутності інших осіб, яким ОСОБА_2 був винен також кошти, відповідачу кошти позичав частинами, про отримання яких позивач розписки не брав, крім того враховуючи висновок експерта за результати проведення судово-почеркознавчої експертизи, згідно до якого підпис від імені ОСОБА_2 та рукописний текст в розписці від 14 березня 2013 року виконаний ОСОБА_2 ймовірніше за все під впливом тимчасових збиваючих факторів природного характеру (незвичайний стан виконавця підпису: хвилювання, стрес тощо), а тому в задоволенні позову про стягнення боргу за договором позики слід відмовити.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає, оскільки в задоволенні позову відмовлено, витрати відповідача, пов"язані з проведеннями судово-почеркознавчої експертизи в розмірі 1476,00 грн. необхідно стягнути з позивача на користь відповідача.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст.ст. 526, 527, 1046-1049, 1051 ЦК України, керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення судово-почеркозначої експертизи 1476 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. О.Циганко