Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/78/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Замша О. В.
Спори, що виникають із трудових правовідносин Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА
Іменем України

12.02.2015 Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді Потапенка В.І.
суддів Кодрула М.А., Чорнобривець О.С.
секретар Гончар В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального лікувального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Бобринецького району» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

11 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до комунального лікувального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Бобринецького району» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.11.2014 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.11.2014 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, з підстав передбачених ст. 308 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_1 після реорганізації працював на посаді завідувача Витязівської сільської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини комунального лікувального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Бобринецького району» Бобринецької районної ради (а.с.19).

Після відпустки, з 08 липня 2014 року ОСОБА_1 мав приступити до виконання своїх обов`язків, проте 8 і 9 липня 2014 року був відсутнім на робочому місці, про що медична сестра Витязівської амбулаторії ОСОБА_2 та фельдшер ОСОБА_3 09.07.2014 року повідомили керівництво Бобринецької лікарні.

Оскільки ОСОБА_1 8, 9 та 10 липня 2014 року був відсутній на робочому місці, за місцем його проживання виїхала комісія з працівників комунального лікувального закладу «Центру первинної медико-санітарної допомоги Бобринецького району» та складено Акт про відсутність на робочому місці без поважних причин від 10.07.2014 року, крім того він добровільно погодився пройти обстеження на наявність алкоголю.

Висновком медичного огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 39-40).

11 липня 2014 року наказом № 24-к від 11.07.2014 року, ОСОБА_1 , завідувача Витязівської сільської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини звільнено за прогули на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 41).

З врахуванням встановлених обставин справи, суд першої інстанції з посиланням на п.4 ст. 40, ст.ст. 43,233, 235 КЗпП України дійшов висновку, що факт відсутності на роботі працівника в сукупності більше трьох годин без поважних причин доведено, наказ № 24к від 11.07.2014 року про звільнення ОСОБА_1 за п. 4 ст. 40 КЗпП України є законним, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовну.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, а апеляційну скаргу вважає необґрунтованою виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі , мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доводи апеляційної скарги щодо відсутності прогулу позивача з посиланням на покази свідків, погіршення стану здоров`я, перебування на роботі 10.07.2014 року з 8 до 11 години спростовуються наступним. Копією наказу від 01.08.2013 року № 2-к про призначення ОСОБА_1 на посаду завідувача Витязівської сільської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини. ( ас. 148-149) Копією табелю обліку робочого часу , згідно якого дні 8,9 та 10 липня 2014 року ОСОБА_1 визначено як прогули. ( ас. 168) Доповідними медичної сестри ОСОБА_2 та фельдшера ОСОБА_3 ( ас. 43) Актом від 10 липня 2014 року про відсутність позивача на роботі та перебування його вдома у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено також медичним висновком. Згідно власноручного запису на акті ОСОБА_1 відмовився від пояснень. ( а.с. 39-40) Довідкою від 15.10.2014 року відповідно до якої , особи , зазначені позивачем як такі , що потребували медичної допомоги за місцем проживання , 08., 09. та 10.07.2014 року за медичною допомогою не зверталися і дані про них відсутні у Журналі реєстрації амбулаторних хворих. ( ас. 75) Посадовою Інструкцією завідувача Витязівської сільської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини , згідно п. 2.17.11 якої саме на позивача покладено обов`язок по веденню обліково-звітної інформації. ( ас. 169-172) Є необгрунтованими і доводи скарги щодо порушення процедури звільнення позивача , а саме без згоди профспілкового органу , оскільки відповідно до довідки первинної профспілкової організації Бобринецької ЦРЛ Шевчук М.П. з жовтня 2013 року не є членом профспілки. ( ас. 167) Доказів перебування позивача членом іншої профспілкової організації суду не надано. Є непідтвердженими і доводи скарги щодо перебування позивача вдома 10.07.2014 року у зв`язку із зубним болем , оскільки з копії медичної карти ОСОБА_1 встановлено , що за медичної допомогою до лікаря стоматолога останній звертався 13.02.14 року , а потім 05.08.14 року , тобто через 24 дні після звільнення. ( ас. 30-34) Надані сторонами клопотання жителів сіл , які обслуговує Вітязівська амбулаторія загальної практики сімейної медицини свідчать про ставлення певної частини мешканців до позивача та оцінку його професійних якостей та не спростовують висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для звільнення позивача за п.4 ст. 40 КЗпП України.

Довідка , видана за підписом військового комісару про звернення у липні 2014 року ОСОБА_1 до військомату не підтверджує доводи позивача про таке звернення 09.07.2014 року. Інші доводи апеляційної скарги є також необгрунтованими.

Виходячи з вищенаведеного , колегія суддів дійшла висновку , що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права , його висновки відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відсутні. Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.11. 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
Судді :