Справа № 761/7973/15-ц
Провадження № 2/761/4284/2015
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Маліновська В.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою від 20 березня 2015 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

У зазначеній ухвалі, серед іншого, вказувалось, що матеріали поданої позовної заяви не відповідають вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

При цьому, згідно змісту позовних вимог позивач просить як стягнути з відповідача грошові кошти, так і відшкодувати моральну шкоду.

Таким чином, спір, який виник між сторонами, має одночасно майновий та немайновий характер.

При цьому, згідно з вимогами ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв, які подаються до суду, немайнового характеру становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто, 243 грн. 60 коп., а із позовних заяв, які подаються до суду, майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243 грн. 60 коп.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3 654 коп. 00 коп.).

Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому, судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Так, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем у позовній заяві об'єднано вимогу майнового характеру про стягнення з відповідача грошових коштів, а також вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди.

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір» та роз'яснення, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, позивачу слід було надати до суду підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду позову майнового характеру проведеного, враховуючи ціну позову, у мінімальному розмірі у сумі 243 грн. 60 коп., а також підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду позову немайнового характеру на суму 243 грн. 60 коп. Таким чином, загальна сума судового збору за подання до суду даної позовної заяви має становити 487 грн. 20 коп. (243,60х2=487,20).

Проте, до позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору на суму лише 245 грн. 63 коп.

Отже позивачу слід надати до суду документ, яки й би підтверджував доплату судового збору у розмірі 241 грн. 57 грн. (487,20-245,63=241,57).

Копію ухвали від 20 березня 2015 року позивач отримав 07 квітня 2015 року, однак, у встановлений строк не усунув вказані недоліки.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

На підставі зазначеного та враховуючи те, що позивачем не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 20 березня 2015 року, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву слід визнати неподаною та повернути позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: