АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2006/15 Справа № 2-851/11 Головуючий у 1 й інстанції - Казак С.Ю. Доповідач - Глущенко Н.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

18 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна О.М., Деркач Н.М.

за участю секретаря - Ялової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2014 року по справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, заінтересовані особи - Кіровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, старший державний виконавець Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловол Віталій Олексійович, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2014 року та постановити нову ухвалу про задоволення її вимог в повному обсязі /а. с. 47-55/.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2014 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні її скарги на дії та бездіяльність Кіровського ВДВС ДМУЮ /а. с. 44-45/.

Крім того, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.01.2015 року виправлено описку щодо дати постановлення ухвали, тобто замість «26 листопада 2014 року» зазначено «29 грудня 2014 року» /а. с. 67/.

Як на підстави апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що ухвала від 29.12.2014 року є незаконною та необґрунтовано, оскільки ухвалена з порушенням норм процесуального закону. Крім того, заявниця вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та Закону України «Про виконавче провадження» / а. с. 47-55 /.

Судом встановлено, що на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2011 року (яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2011 року) було видано 21.09.2012 року виконавчий лист № 2-851/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в розмірі 685113,07 грн., судових витрат в розмірі 1820 грн., а всього 686933,07 грн., - зі строком пред'явлення його до виконання до 12.10.2012 року /а. с. 12-14, 15-16/.

Також, судом першої інстанції встановлено, що цей виконавчий лист було подано на виконання до Амур-Нижньодніпровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, який, своєю постановою ВП № 34715685 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.11.2013 року, - повернув виконавчий лист стягувачеві на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки стягувачем не проведено авансування витрат на проведення виконавчих дій / а. с. 88 /. В цій постанові вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлено в строк до 29.11.2014 року, про що зроблено і відповідну відмітку і у виконавчому листі, що встановлено судом першої інстанції при огляді в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження № 45316701.

Потім, 04.11.2014 року ПАТ «КБ «Надра» повторно звернулося до Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ з заявою про примусове виконання судового рішення надавши ВДВС виконавчий лист № 2-851/11, виданий 21.09.2012 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» боргу в розмірі 686933,07 грн.. Постановою ВП № 45316701 старшого державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловола В.О. про відкриття виконавчого провадження від 07.11.2014 року - було відкрито виконавче провадження / а. с. 11 /.

Відповідно до ч.5 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.22 цього Закону.

Відповідно до п.2 ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» інші виконавчі документи, до яких в силу п.1 ч.2 ст.17 вказаного Закону відносяться і виконавчі листи, що видаються судами, можуть бути пред'явленні до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Також, згідно п.1 ч.1, ч.ч.2,3 ст.23 ЗУ «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

За таких обставин, оскільки виданий Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 21.09.2012 року виконавчий лист раніше пред'являвся стягувачем для примусового виконання до Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ та був повернутий постановою державного виконавця від 29.11.2013 року (на підставі п.4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»), його повторне пред'явлення до виконання 04.11.2014 року та відкриття старшим державним виконавцем Кіровського ВДВС ДМУЮ Біловолом В.О. виконавчого провадження (постановою від 07.11.2014 року), було здійснено з дотриманням строків та порядку, передбачених ст.ст.22,23,47 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, виходячи з вище наведеного та у відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 та ч.5 ст. 47; ст. ст. 17, 22, 23 ЗУ «Про виконавче провадження», - суд першої інстанції прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки дії державного виконавця, щодо відкриття 07.11.2011 року виконавчого провадження, відповідають вимогам чинного законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а ухвалу суду залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між заявником та державним виконавцем, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки учасників процесу, обставини справи, перевірив доводи заявника і державного виконавця та дав їм належну правову оцінку, постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про те, що, в силу п. 4 ч. 1 та ч. 5 ст. 47; ст. ст. 17, 22,23 ЗУ «Про виконавче провадження», скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування або зміни ухвали суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Ухвала постановлена судом першої інстанції в межах заявлених ОСОБА_2 вимог, викладених нею в її скарзі, та на підставі доказів, що надані суду учасниками процесу. Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення спірного питання та не спростовують висновки суду першої.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а ухвала суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

СУДДІ: