справа № 208/7703/15-ц
№ провадження 2/208/2466/15
РІШЕННЯ

Іменем України

07 грудня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська у складі: судді Дячкова С.В., при секретарі Тур І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпродзержинської міської ради, третя особа: Перша дніпродзержинська державна нотаріальна контора про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік - ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді будинку АДРЕСА_1.

Після смерті спадкодавця вона звернулася до Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після чоловіка, однак їй було відмовлено у цьому.

Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач, представники відповідача та третьої особи не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, представники відповідача та третьої особи проти задоволення позову не заперечують.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області 30 вересня 2011 р. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді будинку АДРЕСА_1.

Позивач, як дружина спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка.

Після смерті спадкодавця позивач звернулася до Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка, однак їй було відмовлено у цьому. 23.01.2015 року державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Новіковою Л.В. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії посилаючись на те, що дані про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутні.

Таким чином, позивач постав перед фактом неможливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність державної реєстрації нерухомого майна.

25.05.1962 року між ОСОБА_2 та відділом комунального господарства виконкому Дніпродзержинської міської ради депутатів та трудящих був укладений договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, з кількості кімнат від однієї до п'яти включно. Відповідно до п. 1 цього договору ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Дніпродзержинської міської ради трудящих від 20.03.1962 р. № 279 було відведено земельну ділянку на праві безстрокового користування по АДРЕСА_1, загальною площею 500 кв. м для будівництва одноповерхового будинку. Згідно з актом від 04.04.1962 р. ця земельна ділянка була відведена в натурі під індивідуальне будівництво.

Будівництво зазначеного вище домоволодіння проводилося відповідно до генерального плану ділянки будинку, затвердженого управлінням головного архітектора 27.04.1962 р. та проекту № 181-1. 22.08.1968 року бюро технічної інвентаризації було проведена інвентаризація, що підтверджується відомістю внутрішніх обмірів і підрахунків площ приміщень будинку та зведеним оціночним актом по домоволодінню АДРЕСА_1. Ці документи свідчать про вже завершене будівництво домоволодіння відповідно до вимог чинного на той час законодавства.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних житлових будинків, господарських будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, відповідно до п. 3.1 «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель та споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт та проведенням обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж» затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України від 19.03.2013 р. № 95 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 за № 612/23144, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Тому, з урахуванням п. 1.1, 3.1 Порядку, житловий будинок А-1 (1968 рік побудови) та господарські будівлі: літня кухня-сарай Б-1 (1968 рік побудови), вбиральня В-1, не підлягають прийняттю в експлуатацію так як побудовані до 08.08.1992 року.

Ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно відповіді БТІ м. Дніпродзержинська право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору безстрокового користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку, посвідченого Першою дніпродзержинською нотаріальною конторою реєстр. № 1935 від 25.05.1962 року та акту введення в експлуатацію житлового будинку від 20.09.1968 р., але оригінали не збереглись.

Право власності у відповідності до ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Без визнання права власності за позивачем на житловий будинок АДРЕСА_1 Дніпропетровської області остання не має можливості зареєструвати право власності в органах державної реєстрації, а тому не має змоги в повній мірі розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю.

Цей будинок побудований чоловіком позивача під час перебування у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 60, 63 ЦК Кураїни, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Враховуючи, що спадкоємці по закону отримують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК України), то відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом першої черги. В строки передбачені ст. 1270 ЦК України позивач подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Статтею 182 ЦК України передбачена обов'язкова процедура державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна. Зазначено, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації такого права у відповідному органі, який наділений владними повноваженнями.

Відповідно до абзацу 17 пункту 3.3 листа № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, судам надано роз'яснення: «якщо перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину то його право має бути визнано в судовому порядку».

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до абзацу 14 пункту 3.3 листа № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ: «за відсутності інших спадкоємців, а також відмови від прийняття спадщини спадкоємцями за законом, відповідачами у справах про визнання права власності у порядку спадкування є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини».

За таких обставин позов необхідно частково задовольнити.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 316, 325, 328, 392, 1220, 1258, 1261, 1268, 1271, 1272, 1297, 1299 ЦК України, ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на будинок який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а саме:

А-1 житловий будинок, який складається з : 1-1 коридор, площею 7,1 кв. м, 1-2 кладова, площею 2,7 кв. м, 1-3 коридор площею 9,0 кв. м, 1-4 кімната площею 10,6 кв. м, 1-5 кімната площею 9,4 кв. м, 1-6 кімната площею 17,2 кв. м, 1-7 кухня площею 5,8 кв. м. Разом по житловому будинку А-1 загальна площа 61,8 кв. м, житлова площа 37,2 кв. м та ганок з козирком.

Б-1 літня кухня та сарай, ганок, п/д погріб, б-1 прибудова, б1-1 вхід до погребу, В-1 вбиральня, № 1 хвіртка, № 2 огорожа, № 3 огорожа, № 4 водопровід, І тротуар.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги.

Суддя Дячков С. В.