Справа № 395/112/15-ц Провадження № 2/395/70/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Бузань Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Агро», третя особа відділ КРФ ДП «Центру державного земельного кадастру» в Новомиргородському районі Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, відшкодування збитків,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та збитків.

В подальшому до суду надійшли матеріали позовної заяви прокурора Новомиргородського району Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійним та повернення земельної ділянки у відповідності до якої просив суд поновити строк позовної давності, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 21.10.2009 року, укладеним між ОСОБА_2 та СТОВ «Вікторія Агро» та зобов'язати СТОВ «Вікторія Агро» повернути земельну ділянку ОСОБА_2

Згідно ухвали суду від 04 вересня 2014 року вказані цивільні справи були об'єднанні в одне провадження та у відповідності до ухвали суду від 16 вересня 2014 року до участі у вказаній цивільній справі залучено до участі у справі Новомиргородський районний відділ КРФ ДП «Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України».

У відповідності до ухвали суду від 22 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 виділені в самостійне провадження.

Згідно позовної заяви ОСОБА_1 зазначила, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,72 гектарів, яка розташована на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

У 2004 році між позивачкою та СТОВ «Вікторія - Агро» було укладено договір оренди земельної ділянки № 214 на 5 років.

На даний час позивач дізналася, що між нею та відповідачем переукладено договір оренди землі від 21 жовтня 2009 року. Об'єктом оренди виступає земельна ділянка, яка зазначена вище і власником якої є вона.

Позивач стверджує, що вона даний договір не укладала, не підписувала і не отримувала орендної плати згідно договору, тому він не відповідає дійсному її волевиявленню та внутрішній волі.

Ураховуючи наведене, позивач просить суд визнати недійсним зазначений договір оренди землі, стягнути орендну плату та збитки.

В подальшому представник позивача надав до суду уточнення до позовної заяви, у відповідності до якої просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 22 від 21 жовтня 2009 року (зареєстрований 30.06.2010 року № 04.10.377.00027) укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «Вікторія - Агро» та стягнути з ТОВ «Вікторія - Агро» на користь ОСОБА_1 орендну плату в сумі 26907 гривень, збитки в сумі 22768,56 гривень та упущену вигоду в сумі 31675 гривень.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позов вказавши, що так як землі на праві власності належать позивачці, а зараз вони безпідставно знаходяться у користуванні ТОВ «Вікторія - Агро», також позивачка та її представник неодноразово зверталися до відповідача з вимогою повернути ОСОБА_1 її земельну ділянку у власність, але відповідач не надавав жодної відповіді. Також позивач нічого не знала про наявність договору оренди земельної ділянки від 21.10.2009 року та відповідно не підписувала його. У зв'язку з викладеними обставинами відповідач на протязі тривалого часу безпідставно користується її земельною ділянкою та відповідно не сплачуючи орендної плати. Та у 2014 році своїми протиправними діями спричинив їй матеріальної шкоди, шляхом знищення посівів сої, яку вона посіяла разом з своїм чоловіком та відповідно втратили свій дохід від використання земельної ділянки просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала, зазначивши, що сама позивач особисто підписував договір. І за користування земельною ділянкою вона отримувала відповідну орендну плату на протязі всього часу дії договору. До того ж просила суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Представник третьої особи Новомиргородського районного відділу КРФДП «Центру державного земельного кадастру при держкомземі України» в судове засіданні не з'явилася. Про місце та час розгляду у справі була повідомлена у встановленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надіслала.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу без участі представника третьої особи на що інші учасники судового розгляду в ході судового засідання не заперечували.

Заслухавши вказані пояснення та вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову за такими обставинами.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 4,72 га, під № 214, розташована на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ - KP № 024047.

Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі»встановлено, що договір оренди землі -це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 14 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що між ОСОБА_1 та СТОВ «Вікторія Агро» 21.10.2009 року укладено договір № 22 оренди земельної ділянки, площею 4,72 га., під № 214, розташованої на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, яка належить ОСОБА_1 на підставі вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - KP № 024047 строком на 10 років та зареєстрованого у Новиргородському районному відділу ДКРФ ДП ЦДЗК Держкомзему України 30 червня 2010 року за № 04.10.377.00027.

На виконання вказаного договору оренди ОСОБА_1 передала належну їй на праві приватної власності земельну ділянку під № 214 відповідачеві, що підтверджується додатком до вищевказаного договору землі - Актом приймання передачі земельної ділянки № 214 від 21.10.2009 року.

Відповідач по справі на виконання умов вказаного договору, починаючи з 2010 року, моменту початку користування земельною ділянкою ОСОБА_1 до 2013 року сплачував орендну плату у розмірі визначеному вищевказаним договором оренди землі в повному обсязі, що підтверджується відповідними відомостями про виплату орендної плати відповідачем у тому числі ОСОБА_1

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Частиною першою статті 20 Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон) у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Відповідно до статті 18 цього Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідків.

У відповідності до ухвали суду від 29 жовтня 2014 року по даній справі за клопотанням представника позивача було призначено судово - почеркознавчу експертизу, в тому числі, щодо відповідності підпису ОСОБА_1 на оригіналі договору оренди земельної ділянки № 22 від 21 жовтня 2009 року та на оригіналах відомостей про отримання орендної плати за вказаним договором, оскільки позивач категорично стверджувала у ході судового засідання, що підпис на вказаних документах від її імені вчинений іншою особою та їй не належить.

Згідно повідомлення судового експерта за № 279 від 08.12.2014 року, оскільки вільні зразки підпису ОСОБА_2, ОСОБА_1, виконані в період з 2008 по 2014 роки, останніми на дослідження не надані, а виконанні ними експериментальні зразки не відповідають транскрипції спірних підписів - відповідно до ч. 12 ст. 53 ЦПК України повідомлено про неможливість проведення експертизи.

В ході судового розгляду у справі на пропозицію суду скористатися своїм правом, передбаченим ЦПК України та заявити клопотання до суду про витребування оригіналів документів з оригіналами підпису позивача, вчинені ОСОБА_1 у період з 2008 по 2014 року з інших органів, підприємств чи організацій, чи надати їх до суду самостійно - остання своїм правом не скористалася.

Крім того, в ході судового засіданні під час допиту в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, останні беззаперечно засвідчили та підтвердили факт нарахування та відповідної виплати орендної плати за оренду земельної ділянки позивачці по справі особисто ОСОБА_1

За таких обставин, суд прийшов до безсумнівного висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову у частині визнання договору оренди недійсним, оскільки у ході судового розгляду у справі позивач та її представник не довели наявність відсутності вільного волевиявлення позивачки, на момент укладення договору оренди земельної ділянки, на укладення даного правочину та що її дії, на момент укладення вищевказаної угоди оренди землі не відповідали її внутрішній волі та що підпис на оригіналі вказаного договору та оригіналах відомостей про отримання орендної плати виконанні не нею.

Фактично отримуючи орендну плату за користування земельною ділянкою ОСОБА_1 було відомо про наявність даного договору оренди землі з умовами якого вона погоджувалася до часу звернення з даним позовом до суду.

З повного аналізу вищевикладених обставин справи, беззаперечно встановлених у ході судового розгляду у справі, суд прийшов до безсумнівного висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у частині стягнення орендної плати, оскільки як встановлено у ході судового розгляду у справі відповідачем на виконання договору оренди з позивачкою з моменту укладення та до 2013 року позивачеві сплачувалася орендна плата в повному обсязі, що підтверджується відомостями про виплату орендної плати та іншими бухгалтерськими документами (видатковими касовими ордерами, тощо) та вказані обставини безсумнівно підтвердженні у ході допиту в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Щодо виплати орендної плати за 2014 рік то відповідачами вживалися заходи щодо виконання умов договору оренди земельної ділянки в частині сплати орендної плати позивачеві за 2014 рік, шляхом направлення її через поштове відділення, однак позивач відмовилася від їх отримання, що підтверджується як поясненнями позивачки у ході судового розгляду у справі так я і відповідними довідками поштового відділення від 29.12.2014 року, що позбавляє відповідача сплатити орендну плату позивачеві за 2014 рік та представник відповідача в судовому засіданні підтвердили готовність відповідача в будь який момент виконати умови договору в частині сплати орендної плати за 2014 рік у разі надання позивачкою відповідних відомостей про реквізити куди перерахувати орендну плату, чи явки до господарства для отримання орендної плати у товарному вигляді.

Відповідно до ч. 1ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з п. 2 ч. 2 ст.22 ЦК України, збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Допитані у ході судового розгляду в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_4 пояснили, що весною 2014 року за домовленістю з ОСОБА_2, чоловіком позивачки, обробляли земельну ділянку на яку вказав останній, за виконану роботу з ними домовлявся та платив кошти ОСОБА_2. Будь-яких домовленостей щодо обробітку земельної ділянки з позивачкою у них не було.

Під час допиту в якості свідка слідчого СВ Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_5, остання вказала, що за викликом ОСОБА_2 вона у складі слідчо - оперативної групи виїжджала в с. Каніж де забравши ОСОБА_2 вони поїхали до земельної ділянки на яку вказав ОСОБА_2 де побачили що земельну ділянку, на яку вказав чоловік позивачки, не встановлені особи трактором обробляють. Вона як слідчий склавши протокол огляду місця події та відібравши письмові пояснення від присутніх осіб залишила дану земельну ділянку.

Суд, критично ставиться до пояснень позивачки та її представника щодо спричинення майнової шкоди ОСОБА_1 відповідачем та письмових доказів, наданих позивачкою в ході судового розгляду у справ, а саме розписок ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_9 про отримання коштів за виконання роботи по обробітку земельної ділянки, експертного висновку В 497 від 06.08.2014 року про ринкову ціну однієї тонни сої у 2013 році, копії чеків на дизпальне, оскільки як вбачається з даних розписок домовленість про виконання робіт з обробітку земельної ділянки у зазначених у них осіб була з ОСОБА_2, а не з позивачкою, вказаними письмовими доказами не доведено, що дані роботи проводилися саме на земельній ділянці, яка належить позивачці, що на вказаній земельній ділянці сіялася культура сої та що дизельне пальне, у відповідності до наданих копій чеків, купувалося саме ОСОБА_1 та воно використовувалося на обробіток земельної ділянки.

Повний, всебічний аналіз письмових доказів наданих позивачкою у ході судового розгляду у справі беззаперечно переконує суд у необхідності відмови у задоволенні позову в частині стягнення з СТОВ «Вікторія Агро» збитків та упущеної вигоди.

У ході судового розгляду у справі позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу, який вказував би на причетність відповідача, чи його працівників до спричинення збитків ОСОБА_1

Дані обставини беззаперечно встановлені в судовому засіданні та сумніву у суду щодо їх достовірності та належності не викликають.

За таких обставин, суд прийшов до безсумнівного висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Агро», третя особа Новомиргородський районний відділ КРФДП «Центру державного земельного кадастру при держкомземі України» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та збитків.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209-210, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Агро», третя особа відділ КРФ ДП «Центру державного земельного кадастру» в Новомиргородському районі Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, відшкодування збитків - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. А. Забуранний

копія

Справа № 395/112/15-ц Провадження № 2/395/70/2015

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Бузань Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Агро», третя особа відділ КРФ ДП «Центру державного земельного кадастру» в Новомиргородському районі Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, відшкодування збитків,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та збитків.

В подальшому до суду надійшли матеріали позовної заяви прокурора Новомиргородського району Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійним та повернення земельної ділянки у відповідності до якої просив суд поновити строк позовної давності, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 21.10.2009 року, укладеним між ОСОБА_2 та СТОВ «Вікторія Агро» та зобов'язати СТОВ «Вікторія Агро» повернути земельну ділянку ОСОБА_2

Згідно ухвали суду від 04 вересня 2014 року вказані цивільні справи були об'єднанні в одне провадження та у відповідності до ухвали суду від 16 вересня 2014 року до участі у вказаній цивільній справі залучено до участі у справі Новомиргородський районний відділ КРФ ДП «Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України».

У відповідності до ухвали суду від 22 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 виділені в самостійне провадження.

Згідно позовної заяви ОСОБА_1 зазначила, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,72 гектарів, яка розташована на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

У 2004 році між позивачкою та СТОВ «Вікторія - Агро» було укладено договір оренди земельної ділянки № 214 на 5 років.

На даний час позивач дізналася, що між нею та відповідачем переукладено договір оренди землі від 21 жовтня 2009 року. Об'єктом оренди виступає земельна ділянка, яка зазначена вище і власником якої є вона.

Позивач стверджує, що вона даний договір не укладала, не підписувала і не отримувала орендної плати згідно договору, тому він не відповідає дійсному її волевиявленню та внутрішній волі.

Ураховуючи наведене, позивач просить суд визнати недійсним зазначений договір оренди землі, стягнути орендну плату та збитки.

В подальшому представник позивача надав до суду уточнення до позовної заяви, у відповідності до якої просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 22 від 21 жовтня 2009 року (зареєстрований 30.06.2010 року № 04.10.377.00027) укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «Вікторія - Агро» та стягнути з ТОВ «Вікторія - Агро» на користь ОСОБА_1 орендну плату в сумі 26907 гривень, збитки в сумі 22768,56 гривень та упущену вигоду в сумі 31675 гривень.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позов вказавши, що так як землі на праві власності належать позивачці, а зараз вони безпідставно знаходяться у користуванні ТОВ «Вікторія - Агро», також позивачка та її представник неодноразово зверталися до відповідача з вимогою повернути ОСОБА_1 її земельну ділянку у власність, але відповідач не надавав жодної відповіді. Також позивач нічого не знала про наявність договору оренди земельної ділянки від 21.10.2009 року та відповідно не підписувала його. У зв'язку з викладеними обставинами відповідач на протязі тривалого часу безпідставно користується її земельною ділянкою та відповідно не сплачуючи орендної плати. Та у 2014 році своїми протиправними діями спричинив їй матеріальної шкоди, шляхом знищення посівів сої, яку вона посіяла разом з своїм чоловіком та відповідно втратили свій дохід від використання земельної ділянки просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала, зазначивши, що сама позивач особисто підписував договір. І за користування земельною ділянкою вона отримувала відповідну орендну плату на протязі всього часу дії договору. До того ж просила суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Представник третьої особи Новомиргородського районного відділу КРФДП «Центру державного земельного кадастру при держкомземі України» в судове засіданні не з'явилася. Про місце та час розгляду у справі була повідомлена у встановленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надіслала.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу без участі представника третьої особи на що інші учасники судового розгляду в ході судового засідання не заперечували.

Заслухавши вказані пояснення та вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову за такими обставинами.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 4,72 га, під № 214, розташована на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ - KP № 024047.

Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі»встановлено, що договір оренди землі -це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 14 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що між ОСОБА_1 та СТОВ «Вікторія Агро» 21.10.2009 року укладено договір № 22 оренди земельної ділянки, площею 4,72 га., під № 214, розташованої на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, яка належить ОСОБА_1 на підставі вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - KP № 024047 строком на 10 років та зареєстрованого у Новиргородському районному відділу ДКРФ ДП ЦДЗК Держкомзему України 30 червня 2010 року за № 04.10.377.00027.

На виконання вказаного договору оренди ОСОБА_1 передала належну їй на праві приватної власності земельну ділянку під № 214 відповідачеві, що підтверджується додатком до вищевказаного договору землі - Актом приймання передачі земельної ділянки № 214 від 21.10.2009 року.

Відповідач по справі на виконання умов вказаного договору, починаючи з 2010 року, моменту початку користування земельною ділянкою ОСОБА_1 до 2013 року сплачував орендну плату у розмірі визначеному вищевказаним договором оренди землі в повному обсязі, що підтверджується відповідними відомостями про виплату орендної плати відповідачем у тому числі ОСОБА_1

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Частиною першою статті 20 Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон) у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Відповідно до статті 18 цього Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідків.

У відповідності до ухвали суду від 29 жовтня 2014 року по даній справі за клопотанням представника позивача було призначено судово - почеркознавчу експертизу, в тому числі, щодо відповідності підпису ОСОБА_1 на оригіналі договору оренди земельної ділянки № 22 від 21 жовтня 2009 року та на оригіналах відомостей про отримання орендної плати за вказаним договором, оскільки позивач категорично стверджувала у ході судового засідання, що підпис на вказаних документах від її імені вчинений іншою особою та їй не належить.

Згідно повідомлення судового експерта за № 279 від 08.12.2014 року, оскільки вільні зразки підпису ОСОБА_2, ОСОБА_1, виконані в період з 2008 по 2014 роки, останніми на дослідження не надані, а виконанні ними експериментальні зразки не відповідають транскрипції спірних підписів - відповідно до ч. 12 ст. 53 ЦПК України повідомлено про неможливість проведення експертизи.

В ході судового розгляду у справі на пропозицію суду скористатися своїм правом, передбаченим ЦПК України та заявити клопотання до суду про витребування оригіналів документів з оригіналами підпису позивача, вчинені ОСОБА_1 у період з 2008 по 2014 року з інших органів, підприємств чи організацій, чи надати їх до суду самостійно - остання своїм правом не скористалася.

Крім того, в ході судового засіданні під час допиту в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, останні беззаперечно засвідчили та підтвердили факт нарахування та відповідної виплати орендної плати за оренду земельної ділянки позивачці по справі особисто ОСОБА_1

За таких обставин, суд прийшов до безсумнівного висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову у частині визнання договору оренди недійсним, оскільки у ході судового розгляду у справі позивач та її представник не довели наявність відсутності вільного волевиявлення позивачки, на момент укладення договору оренди земельної ділянки, на укладення даного правочину та що її дії, на момент укладення вищевказаної угоди оренди землі не відповідали її внутрішній волі та що підпис на оригіналі вказаного договору та оригіналах відомостей про отримання орендної плати виконанні не нею.

Фактично отримуючи орендну плату за користування земельною ділянкою ОСОБА_1 було відомо про наявність даного договору оренди землі з умовами якого вона погоджувалася до часу звернення з даним позовом до суду.

З повного аналізу вищевикладених обставин справи, беззаперечно встановлених у ході судового розгляду у справі, суд прийшов до безсумнівного висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у частині стягнення орендної плати, оскільки як встановлено у ході судового розгляду у справі відповідачем на виконання договору оренди з позивачкою з моменту укладення та до 2013 року позивачеві сплачувалася орендна плата в повному обсязі, що підтверджується відомостями про виплату орендної плати та іншими бухгалтерськими документами (видатковими касовими ордерами, тощо) та вказані обставини безсумнівно підтвердженні у ході допиту в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Щодо виплати орендної плати за 2014 рік то відповідачами вживалися заходи щодо виконання умов договору оренди земельної ділянки в частині сплати орендної плати позивачеві за 2014 рік, шляхом направлення її через поштове відділення, однак позивач відмовилася від їх отримання, що підтверджується як поясненнями позивачки у ході судового розгляду у справі так я і відповідними довідками поштового відділення від 29.12.2014 року, що позбавляє відповідача сплатити орендну плату позивачеві за 2014 рік та представник відповідача в судовому засіданні підтвердили готовність відповідача в будь який момент виконати умови договору в частині сплати орендної плати за 2014 рік у разі надання позивачкою відповідних відомостей про реквізити куди перерахувати орендну плату, чи явки до господарства для отримання орендної плати у товарному вигляді.

Відповідно до ч. 1ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з п. 2 ч. 2 ст.22 ЦК України, збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Допитані у ході судового розгляду в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_4 пояснили, що весною 2014 року за домовленістю з ОСОБА_2, чоловіком позивачки, обробляли земельну ділянку на яку вказав останній, за виконану роботу з ними домовлявся та платив кошти ОСОБА_2. Будь-яких домовленостей щодо обробітку земельної ділянки з позивачкою у них не було.

Під час допиту в якості свідка слідчого СВ Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_5, остання вказала, що за викликом ОСОБА_2 вона у складі слідчо - оперативної групи виїжджала в с. Каніж де забравши ОСОБА_2 вони поїхали до земельної ділянки на яку вказав ОСОБА_2 де побачили що земельну ділянку, на яку вказав чоловік позивачки, не встановлені особи трактором обробляють. Вона як слідчий склавши протокол огляду місця події та відібравши письмові пояснення від присутніх осіб залишила дану земельну ділянку.

Суд, критично ставиться до пояснень позивачки та її представника щодо спричинення майнової шкоди ОСОБА_1 відповідачем та письмових доказів, наданих позивачкою в ході судового розгляду у справ, а саме розписок ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_9 про отримання коштів за виконання роботи по обробітку земельної ділянки, експертного висновку В 497 від 06.08.2014 року про ринкову ціну однієї тонни сої у 2013 році, копії чеків на дизпальне, оскільки як вбачається з даних розписок домовленість про виконання робіт з обробітку земельної ділянки у зазначених у них осіб була з ОСОБА_2, а не з позивачкою, вказаними письмовими доказами не доведено, що дані роботи проводилися саме на земельній ділянці, яка належить позивачці, що на вказаній земельній ділянці сіялася культура сої та що дизельне пальне, у відповідності до наданих копій чеків, купувалося саме ОСОБА_1 та воно використовувалося на обробіток земельної ділянки.

Повний, всебічний аналіз письмових доказів наданих позивачкою у ході судового розгляду у справі беззаперечно переконує суд у необхідності відмови у задоволенні позову в частині стягнення з СТОВ «Вікторія Агро» збитків та упущеної вигоди.

У ході судового розгляду у справі позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу, який вказував би на причетність відповідача, чи його працівників до спричинення збитків ОСОБА_1

Дані обставини беззаперечно встановлені в судовому засіданні та сумніву у суду щодо їх достовірності та належності не викликають.

За таких обставин, суд прийшов до безсумнівного висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Агро», третя особа Новомиргородський районний відділ КРФДП «Центру державного земельного кадастру при держкомземі України» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та збитків.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209-210, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Агро», третя особа відділ КРФ ДП «Центру державного земельного кадастру» в Новомиргородському районі Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, відшкодування збитків - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Суддя: Р. А. Забуранний