УХВАЛА

іменем України

"09" жовтня 2015 р.

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.

при секретарі Зубрицькій Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі заяву АТ «Імексбанк» про перегляд заочного рішення суду від 30.07.2015 року по справі №295/19434/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" в особі структурного підрозділу Житомирського відділення № 311 про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 30.07.2015 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, стягнуто з ПАТ "ІМЕКСБАНК" на користь позивача банківський вклад (депозит) у сумі 15 426,00 доларів США та судовий збір в сумі 100 грн.

31.08.2015 року представник АТ «Імексбанк» та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації банку звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного вище заочного рішення. В обґрунтування своїх вимог заявник послався на те, що з 27.01.2015 року в ПАТ «Імексбанк» запроваджено тимчасову адміністрацію, а згідно із рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.05.2015 №105 розпочата процедура ліквідації АТ «Імексбанк». Зазначив, що у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Згідно змісту заяви про перегляд заочного рішення, у зв'язку з прийняттям рішення про введення в АТ „ІМЕКСБАНК" тимчасової адміністрації та прийняття рішення про ліквідацію банку вимоги позивача, про стягнення суми банківського вкладу не можуть бути задоволені в силу норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Просив визнати причини неявки представників банку в судове засідання Богунського районного суду м. Житомира поважними, так як на момент винесення рішення суду відділення банку у м. Житомир не функціонувало. На підставі викладеного в заяві представник АТ „ІМЕКСБАНК" просив суд прийняти ухвалу про скасування зазначеного вище заочного рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В судове засіданні сторони або їх представники не зявилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали заяви та цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Із змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалене заочне рішення та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається мають істотне значення для вирішення справи.

Проаналізувавши наведені представником відповідача доводи, викладені в заяві про перегляд заочного рішення по справі №295/19434/14-ц, суд приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, оскільки заявник в ній не послався на докази, що мають істотне значення для вирішення справи. Суд не погоджується із твердженням заявника про те, що норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у спірних правовідносинах, оскільки як зазначалось в оскаржуваному рішенні «строк виконання зобов'язань за договором № НОМЕР_1 від 09.09.2014 закінчився ще до початку введення в банк тимчасової адміністрації, а тому норми ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не підлягають застосуванню до виниклих правовідносин». На думку суду, така позиція із застосування норм до спірних правовідносин відповідає практиці Верховного Суду України. Зокрема, в ухвалі від 03.09.2015 по справі № 6-1478ц15 Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України підтримала позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який залишив в силі рішення судів нижчих інстанцій про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу та в своїй ухвалі зазначив, що «відповідачем ПАТ «Дельта Банк» не було виконано зобов'язання за договором банківського вкладу «Найкраща пропозиція оn-line» з виплатою грошових коштів та процентів відповідно до умов договору банківського вкладу, у зв'язку із затримкою видачі позивачеві депозиту також підлягають стягненню три проценти річних та інфляційні втрати на підставі положень статті 625 ЦК України. Крім того, ОСОБА_4 звернувся до банку із заявою про повернення вкладу і нарахованих процентів 12 січня 2015 року, а тимчасова адміністрація в ПАТ «Дельта Банк» була запроваджена лише 2 березня 2015 року».

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення, залишити заяву без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про перегляд заочного рішення суду залишити без задоволення.

Суд розяснює, що заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів. У цьому разі строк, на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя