У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 12 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення компенсації; за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання майна у вигляді незакінченого будівництва особистою приватною власністю,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення компенсації.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання майна у вигляді незакінченого будівництва особистою приватною власністю.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Розділено спільне майно подружжя між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, шляхом виділу ОСОБА_3 в натурі: холодильника »Virpool», 2008 року випуску, вартістю 3 900 грн, телевізора «LG», 1998 року випуску, вартістю 1 000 грн, дивану розкладного, коричневого кольору, 2000 року випуску, вартістю 2 000 грн, автомобіля ВАЗ 2109, зеленого кольору, 1997 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, вартістю за експертним висновком № 494/14-21 від 19 квітня 2014 року - 33 160 грн. Всього на суму 40 060 грн.

У власності ОСОБА_2 залишено спільне сумісне майно подружжя у вигляді автомобіля ГАЗ 66 СПГ, зеленого кольору, 1983 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, вартістю за експертним висновком № 491/14-21 від 19 квітня 2014 року - 63 760 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію за Ѕ частку майна у вигляді - холодильника «Virpool», телевізора «LG», 1998 року випуску, дивану розкладного, коричневого кольору, та автомобіля ВАЗ 2109, зеленого кольору, 1997 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 на суму 23 700 грн.

Визнано за ОСОБА_3 в порядку розподілу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частку земельної ділянки, площею 0,1000 г, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, придбану за договором купівлі-продажу від 10 червня 2004 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь за ОСОБА_3 компенсацію за Ѕ частку вартості автомобіля RENAULT MAGNUM AE 440, д.н.з. НОМЕР_5 сірого кольору, 2003 року випуску та причеп KRONE SDP27 д.н.з. НОМЕР_4 на суму 66 741 грн.

У решті стягнення компенсації відмовлено.

В позові щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя не введеного в експлуатацію житлового будинку, з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 12 грудня 2014 року рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2014 року змінено.

Зменшено розмір стягнення компенсації з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з 23 700 грн на 11 850 грн.

Виключено з четвертого абзацу резолютивної частини рішення посилання на те, що стягнення компенсації з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 здійснено за Ѕ частку майна у виді холодильника «Virpool», телевізора «LG», 1998 року випуску, дивану розкладного, коричневого кольору та автомобіля ВАЗ 2109, зеленого кольору, 1997 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Збільшено розмір стягнення компенсації з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за Ѕ частку вартості автомобіля RENAULT MAGNUM AE 440, д.н.з. НОМЕР_5, сірого кольору, 2003 року випуску та причепу KRONE SDP27, д.н.з. НОМЕР_4 з 66 741 грн до 152 575 грн.

Оскаржуване рішення в частині відмови у задоволені позову ОСОБА_2 задоволено.

Визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не введений в експлуатацію житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким визнати за ОСОБА_2 особистою приватною власністю незакінчене будівництво за адресою: АДРЕСА_1; відмовити ОСОБА_3 в розподілі автомобіля RENAULT MAGNUM AE 440, причепа і автомобіля ВА 32109 і стягнення з ОСОБА_2 їх вартості; відмовити ОСОБА_3 в стягненні з ОСОБА_2 вартості ГАЗ 66 СПГ 1983 року випуску.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 12 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення компенсації; за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання майна у вигляді незакінченого будівництва особистою приватною власністю, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я О.В. Попович