АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/3038/13-ц Головуючий у 1-й інстанції Варневич Л.Б.
Провадження № 22-ц/789/9/15 Доповідач - Щавурська Н.Б.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Ходоровський М. В., Фащевська Н. Є.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю сторін - представника апелянта ОСОБА_1-ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк" на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 25 вересня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з уточненим в подальшому позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що 12.09.2007 року між банком і ОСОБА_1 було укладено договір приєднання, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 0 грн. з подальшим його збільшенням до 4000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Враховуючи те, що відповідач не виконує належним чином зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, просив стягнути з неї заборгованість, що утворилася в сумі 16279 грн. 07 коп.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 25 вересня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 15027 грн. 69 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.09.2007 року та 229 гривень 40 копійок судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове, яким у позові відмовити. Звертає увагу на те, що висновки суду про продовження дії кредитного договору на час звернення банку з позовом не відповідають обставинам справи (змісту договору), а також на те, що в порушення вимог ст.ст.257, 267 ч.3 ЦК України судом безпідставно не взято до уваги її заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "Приватбанк" просить скасувати рішення суду, посилаючись на неправильність застосування норм законодавства та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вважає рішення в частині застосування позовної давності (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України) та відмови у стягненні неустойки незаконним та необгрунтованим через недоведеність обставин, що мають значення для справи.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу своєї довірительки підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній. Апеляційної скарги банку не визнав, вважає її такою, що до задоволення не підлягає.

Представник апелянта ПАТ КБ "Приватбанк" Жарський І.Р. у судове засідання не з'явився. В заяві, адресованій суду, просив розгляд справи провести у його відсутності, апеляційну скаргу банку підтримав, відносно апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника апелянта, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, апеляційна скарга ПАТ КБ "Приватбанк" до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.212 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду вказаним вимогам закону не відповідає.

Задовольняючи позов ПАТ КБ "Приватбанк", суд виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 не зверталась до ПАТ КБ "Приватбанк" з заявою про припинення дії Договору, останній пролонгований і діє по даний час, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та відсотків за користування кредитом підлягають до задоволення, а доводи відповідача щодо застосування позовної давності в цій частині вимоги є безпідставними, а також - з наявності правових підстав для застосування строку позовної давності в частині вимог про стягнення неустойки.

Колегія суддів апеляційного суду Тернопільської області з такими висновками суду погодитись не може, виходячи з наступних міркувань.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 12.09.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 0.00 грн. (з подальшим його збільшенням до 4000.00 грн.) строком на 12 місяців з 12.09.2007 року до 12.09.2008 року.

У договорі відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала.

За розрахунком позивача станом на 31.10.2013 року в ОСОБА_1 виникла заборгованість в сумі 16279,07 грн., яка складається з:

- 3892,61 грн. - заборгованості за кредитом;

- 11135,08 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 751,38 - штраф (процентна складова).

Згідно п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонговується на такий же строк.

Строковість дії кредитного договору - 12 місяців (з 12.09.2007 року до 12.09.2008 року) передбачала також заява позичальника (а.с.9 на звор.).

Згідно з п.3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

З оглянутої судом апеляційної інстанції картки - кредитка "Універсальна" за НОМЕР_1, виданої ОСОБА_1, строк дії даної картки закінчився 31.05.2009 року.

Пунктом 3.1.3. Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту картки з новим строком дії, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку).

Як пояснив в суді апеляційної інстанції представник відповідача, інша картка з новим строком дії банком його довірительці не надавалася. Будь-які докази, які б спростовували вказані пояснення, позивачем в матеріалах справи відсутні.

З матеріалів справи також вбачається, що останній платіж за умовами договору ОСОБА_1 здійснила у жовтні 2008 року, після чого грошові зобов'язання за договором нею не виконувались.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичним щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно вимог ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Питання щодо застосування строку позовної давності відповідно до ст.256 ЦК України, ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України, ч.4 ст.267 ЦК України з врахуванням зазначених вище обставин судом першої інстанції належним чином не з'ясовано. Зокрема, залишено поза увагою те, що відповідно до п.п.3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, вказаного на картці, й що останній платіж здійснено в жовтні 2008 року, дія картки закінчилась 31.05.2009 року, а з позовом банк до суду звернувся лише у листопаді 2013 року.

Також, погоджуючись з доводами позивача щодо неодноразової пролонгації кредитного договору, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладення договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, а також на те, що після закінчення строку дії договору банк не видавав ОСОБА_1 грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобов'язань за договором від 12.09.2007 року належним чином не виконала.

Вказані правові позиції висловлені Верховним Судом України, зокрема у постановах від 19.03.2014 року № 6-14 цс 14, від 01.10.2014 року № 134 цс 14, від 12.11.2014 року № 6-167 цс 14, які відповідно до положень ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковими для всіх судів України.

Отже висновок суду першої інстанції про те, що позовна давність не спливла, оскільки строк дії договору було пролонговано, не відповідає матеріалам справи.

Таким чином, не зважаючи на те, що в даному випадку має місце порушення прав позивача з боку відповідача, однак позивачем пропущено передбачений законом строк на звернення до суду за захистом порушеного права, про що заявлено ОСОБА_1 в ході розгляду справи судом першої інстанції, і доказів поважності причин пропуску вказаного строку позивачем суду не надано, колегія суддів приходить до висновку, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом, що включає в себе й штрафи за прострочені платежі, поза межами строку позовної давності, не ґрунтується на вимогах закону.

Вірно встановивши факт наявності порушення позичальником ОСОБА_1 кредитного зобов'язання, суд першої інстанції не врахував вищенаведених норм матеріального права, які передбачають, що в зв'язку з пропуском строку позовної давності для звернення до суду за захистом свого цивільного права - стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту, слід було відмовити у задоволенні пред'явленого позивачем ПАТ КБ "Приватбанк" позову.

Також, з врахуванням відсутності передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог банку у зв'язку з пропуском позовної давності, апеляційна скарга останнього про скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позову в повному обсязі до задоволення не підлягає.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.309 Цивільного процесуального кодексу України підставами для скасування апеляційним судом рішення суду першоїінстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, невірне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Кременецького районного суду від 25 вересня 2014 року про часткове задоволення позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 16279 грн. 07 коп. за договором кредиту б/н від 12.09.2007 р. у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.10 ч.3, 60 ч.ч.1, 4; 303 ч.1, 307 ч.1 п.2; 309 ч.1 п.1, 2, 3, 4; 313; 314 ч.2, 316 ч.1; 317 ч.1; 319 ч.1; 324 ч.1 п.1; 325 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.254 ч.3, 256 ч.1, 257 ч.1, 258 ч.2, 261 ч.ч.1,5; 266, 267 ч.ч.3, 4; 526 ч.1, 610, 612, 1054 Цивільного кодексу України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ "Комеційний банк "Приватбанк" - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Кременецького районного суду від 25 вересня 2014 року - скасувати. Ухвалити нове рішення, яким в позові Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити за пропуском строку позовної давності.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.Б. Щавурська