Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17 лютого 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.10.2005 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № KIV0AK03397131.

Зазначає, що згідно зазначеного договору Банк зобов'язався надати відповідачу кредит в розмірі 10 612 Доларів США на термін до 20.10.2012 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобов'язань за договором відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Посилається на те, що Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому його умовами, а останній в свою чергу не виконав належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, та не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами, в результаті чого в нього станом на 08.09.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 25 546, 13 Доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 5 641, 75 Доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 8900, 86 Доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 313, 10 Доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 10 690, 42 Доларів США.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 526, 526, 530, 1054 ЦК України звертається з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 25 546, 13 Доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08.09.2014 року складає 327 501, 39 грн. та судові витрати.

Представник позивача та відповідач в судове не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, від представника позивача до суду надано заяву згідно якої останній просить здійснити розгляд справи без представника Банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Причини неявки відповідача суду невідомі.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб, відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України.

Крім того, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.10.2005 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № KIV0AK03397131, згідно умов якого Банк зобов'язується надати Позичальнику кредитні кошти шляхом перерахування коштів на рахунок продавця або видачі наявних через касу на термін по 20.10.2012 року включно, у вигляді непоновлюваної лінії в розмірі 10 612 доларів США, на купівлю автомобіля в сумі 7 600 доларів США і на оплату страхових платежів у сумі 3 12 доларів США зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1, 33 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом та комісії за обслуговування в розмірі 0,12% від суми наданого кредиту щомісяця в Період сплати, комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п. 3.11 цього договору.

Позичальник же зобов'язується, зокрема використовувати Кредит на цілі, зазначені в п. 1.1. цього Договору; сплачувати відсотки за користування Кредитом відповідно до п.п. 1.1., 3.1, 3.2. цього Договору; повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту; сплатити Банку комісію згідно п.п. 1.1., 3.11. цього Договору; погашення кредиту зробити в порядку, сумах і терміни, передбачені п.1.1., 2.3.3. цього Договору (п.п. 1, 2 Договору).

Суд проаналізувавши характер правовідносин, які виникли між сторонами, приходить до висновку, що вони підпадають під регулювання ст.ст. 1054-1056-1 ЦК України (Кредит).

Так згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, а відповідачем в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не спростовано, що останнім було отримано кредитні кошти (Кредит) у встановленому Договором розмірі, що підтверджує пояснення представника позивача в позовній заяві про належне виконання Банком своїх зобов'язань за Договором.

Статті 526, 525, 610 ЦК України визначають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В п. 1.1. Договору сторони погодили, що погашення заборгованості за цим договором (за винятком комісії, що виплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в Період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 161, 00 доларів США для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається з заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат Банку, відповідно до п.п. 2.2.9, 4.3. цього Договору (а.с. 6).

З викладеного вбачається, що кредитний Договір містить умову, згідно якої на відповідача покладається обов'язок повернути позику частинами (з розстроченням).

Судом же встановлено, а відповідачем в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не спростовано, що останній отримавши грошові кошти (кредит) на умовах повернення, строковості та платності, порушив свої зобов'язання за Договором, що стосується погашення заборгованості за Кредитним договором, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат Банку, відповідно до п.п. 2.2.9, 4.3. цього Договору, що призвело до виникнення у нього заборгованості, яка станом на 08.09.2014 року становить суму 25 546, 13 Доларів США та складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 5 641, 75 Доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 8900, 86 Доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 313, 10 Доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 10 690, 42 Доларів США., що об'єктивно підтверджується наданим суду Розрахунком заборгованості від 08.09.2014 року (а.с. 3-4), який не спростований та не оскаржений відповідачем у зв'язку з чим суд бере його до уваги як належний та допустимий доказ в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також ті обставини, що судом достовірно встановлено факт отримання відповідачем кредитних коштів та факт не належного виконання своїх зобов'язань за кредитним Договором, що стосується погашення заборгованості за Кредитним договором, суд приходить до висновку про доведеність посилань представника позивача про порушення права Банку, як Кредитора у зобов'язанні, яке виникло між ним та відповідачем у зв'язку з чим його вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 5 641, 75 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 8900, 86 доларів США та заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 313, 10 доларів США, підлягають задоволенню.

Крім того, стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статті 546, 548 ЦК України визначають, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Судом встановлено, що сторони в п. 3.2. кредитного Договору погодили, що згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні Позичальником зобов'язань по погашенню Кредиту, передбачених п.п. 1.1., 2.2.4, 2.3.3. цього Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у подвійному розмірі…..

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що судом встановлено факт порушення відповідачем своїх зобов'язань за Договором, суд приходить до висновку про доведеність також позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на їх користь пені в розмірі 10 690, 42 доларів США.

Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про доведеність позовних вимог позивача та необхідності задоволення його позову, в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також судовий збір в розмірі 3 275, 01 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 525, 526, 536, 546, 548, 549, 610, 611, 612, 634, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223, 224, 226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», :

- заборгованість за кредитним Договором № KIV0AK03397131 від 20.10.2005 року в загальному розмірі 25 546 доларів США 13 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 08.09.2014 року складає 327 501 грн. 39 коп.;

- судовий збір в розмірі 3 275 грн. 01 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В. С. Декаленко