ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2527/14-ц
Провадження № 2/362/91/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі - Данильченко Т.С, Даниленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, що виникла у зв'язку із невиконанням нею зобов'язань за кредитним договором № 068-2008-2114 укладеним 20 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством (далі - ВАТ) «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2, розмір якої станом на 07 травня 2014 року складає: 60 248,99 швейцарських франків - заборгованість за тілом кредиту; 5 827,61 швейцарських франків - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 14,61 швейцарських франків - заборгованість по підвищеним відсоткам, а всього 66 091 швейцарських франків 21 цент, що, згідно офіційного курсу НБУ на дату здійснення розрахунку заборгованості складає 863 891 грн. 42 коп. Також позивач просить стягнути з відповідача 3 654 грн. 00 коп. сплаченого у справі судового збору.

Оскільки зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_2 не виконує, заборгованість не погашає, позивач звернувся до суду з даним позовом, який просить задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з викладених в ньому підстав, заявлені вимоги не змінював.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, вказуючи на те, що стягнення з її довірительки заборгованості у швейцарських франках є необґрунтованим, оскільки розмірі кредиту було вказаного у гривневому еквіваленті, а саму суму кредиту вона отримувала в доларах США. При цьому, представник відповідача клопотань щодо здійснення позивачем перерахунку розміру боргу на відповідну валюту не заявляла, як і клопотань щодо призначення судово-фінансової експертизи.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20 червня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 068-2008-2114 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого, кредитор зобов'язався надати позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 60 759,00 швейцарських франків, а позичальник зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 10,95 % річних в порядку, на умовах та строки, визначені цим Договором. Сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватись згідно умов цього Договору. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 281 817,13 грн. за курсом НБУ на день укладення цього договору, при цьому сторони обумовили, що такий гривневий еквівалент має визначитися в цьому Договорі лише у разі, якщо сума кредиту виражена в іноземній валюті (т. 1 а.с. 10).

Згідно меморіального ордеру № 0682900CHF000472 від 20 червня 2008 року, призначення платежу - надання кредиту згідно договором № 2322 від 19 червня 2008 року, ОСОБА_2 надано 60 759,00 швейцарських франків, що у гривневому еквіваленті становить 281 817,13 грн., (т. 1 а.с. 110).

Відповідно до меморіального ордеру № 999FTВА081720001 від 20 червня 2008 року, ПАТ «Універсал Банк» проведено операцію з купівлі-продажу іноземної валюти для клієнтів, призначення платежу - конвертація USD/CHF від 20 червня 2008 року (т. 1 а.с. 111-113).

З огляду заяви ОСОБА_2 на видачу готівки № 068В03 від 20 червня 2008 року, позичальник 20 червня 2008 року отримала готівку в розмірі 57 109, 00 доларів США, що еквівалентно 277 121, 42 грн. (т. 1 а.с. 249).

Як вбачається із заяв на переказ готівки, наданих представником відповідача, ОСОБА_2, починаючи з 11 липня 2008 року та до 21 травня 2013 року, здійснювала погашення кредитної заборгованості в іноземній валюті - швейцарських франках (т. 1 а.с. 143- 236).

За п.1.1.1. Договору, за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 32,85% річних (далі-підвищена процентна ставка), розмір якої застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника.

Відповідно до п. 1.2. Договору, строк кредитування за цим Договором становить період: з дати надання Кредитором Кредиту Позичальнику по 10 червня 2038 року включно (що є датою остаточного погашення всієї суми Кредиту). Строки та терміни надання та погашення Кредиту визначається умовами цього Договору.

10 лютого 2009 року; 26 лютого 2009 року; 10 червня 2010 року; 02 липня 2010 року; 10 вересня 2011 року; 28 вересня 2011 року та 12 вересня 2012 року між сторонами укладено додаткові угоди б/н до Кредитного договору № 068В03 від 20 червня 2008 року, підписанням яких ОСОБА_2 підтвердила отримання нею кредитних коштів у швейцарських франках в розмірі 60 759,00 (т. 1 а.с. 22- 109).

13 лютого 2014 року ПАТ «Універсал Банк» направило ОСОБА_2 вимогу про негайну сплату простроченої заборгованості за Кредитним договором, проценти, нараховані за користування кредитними коштами, та штрафні санкції за порушення виконання зобов'язань. У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається Банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання цієї вимоги та банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку з покладенням витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору та витратами виконавчого провадження (т. 1 а.с. 118).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 08 8, ОСОБА_2 отримала вимогу 26 лютого 2014 року (т. 1 а.с. 119).

За розрахунком заборгованості за кредитними договором № 068-2008-2114, сума заборгованості ОСОБА_2 станом на 07 травня 2014 року становить 66 091 швейцарських франків 21 цент, що, згідно офіційного курсу НБУ на дату здійснення розрахунку заборгованості складає 863 891 грн. 42 коп., та складається з: 60 248,99 швейцарських франків - заборгованість за тілом кредиту; 5 827,61 швейцарських франків - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 14,61 швейцарських франків - заборгованість по підвищеним відсоткам (т. 1 а.с. 114-117).

При цьому, з огляду виписки/особового рахунку з 20 червня 2008 року до 25 листопада 2014 року, позивачем при проведенні розрахунку заборгованості відповідача враховано здійснені останньою перекази готівки, починаючи з 11 липня 2008 року та до 21 травня 2013 року (т. 2 а.с. 16-50, т. 1 а.с. 143- 236).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон держави не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Предметом договору позики у справі, яка розглядається, є іноземна валюта.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини другої статті 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, проте водночас обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет № 15-93.

В абзаці четвертому пункту 1 статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) (далі- Декрет), визначено, що іноземна валюта - це іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, кошти у грошових одиницях іноземних держав і міжнародних розрахункових (клірингових) одиницях, що перебувають на рахунках або вносяться до банківських та інших фінансових установ за межами України.

Незазначення в договорі, якої саме іноземної держави валюта бралася в борг, а саме іноземної держави долара (США, Австралії чи Канади тощо), може вплинути на визначення розміру боргу, що підлягає доказуванню в установленому законодавством порядку, а не бути підставою для відмови в задоволенні позову про стягнення боргу.

Відповідно до ст. 5 Декрету операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього ж Декрету.

З огляду на це уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті.

При цьому, представником позивача в судовому засіданні підтверджено наянвість такої ліцензії та дозволу (т. 2 а.с. 71-73).

У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті.

Вказана правова позиція закріплена в Постанові Верховного суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13 та в абз. 3 п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», яким роз'яснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрет № 15-93).

Оскільки, судом достовірно встановлено на підставі зібраних по справі доказів, що ОСОБА_2 належним чином взяті на себе зобов'язання за укладеними з позивачем кредитним договором щодо повернення отриманих коштів за кредитними договором у швейцарських франках не виконує; повідомлялася банком про наявну заборгованість, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги ПАТ «Універсал Банк» про стягнення з останньої суми заборгованості.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст. 99 Конституції України, ст. ст. 11, 192, 254, 261, 526, 530, 554, 541, 543, 559, 1042, 1054 ЦК України, Постанови Верховного суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 33, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором № 068-2008-2114 від 20 червня 2008 року у розмірі 66 091 швейцарських франків 21 цент, що, згідно офіційного курсу НБУ на дату здійснення розрахунку заборгованості складає 863 891 грн. 42 коп., та складається з: 60 248,99 швейцарських франків - заборгованість за тілом кредиту; 5 827,61 швейцарських франків - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 14,61 швейцарських франків - заборгованість по підвищеним відсоткам; та 3 654 грн. 00 коп. сплаченого у справі судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 19 лютого 2015 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко