Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/1838/15-ц Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М.
Категорія 27 Доповідач Заполовський В. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання умов кредитного договору недійсним, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ПАТ «Банк Форум» (надалі - Банк) звернувся до суду з даним позовом.

Зазначав, що 06 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» було укладено кредитний договір № 0034/07/52-СL строком до 05 листопада 2017 року, з відновлюваною кредитною лінією на споживчі цілі з лімітом кредитування 59 400 доларів США зі сплатою 13 % річних за його користування.

27 березня 2008 року було укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору № 0034/07/52-СL, відповідно до якого ліміт кредитування збільшено до 77 000 доларів США.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 06 листопада 2007 року між Банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 34/0034/07/52-СL, за умовами якого остання поручилася перед Банком за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі.

У зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору станом на 18.11.2014 року утворилася заборгованість на суму 17 412,25 дол. США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 265 714,03 грн.

З наведених обставин ПАТ «Банк Форум» просив стягнути солідно дану заборгованість з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь.

ОСОБА_1 подав зустрічний позов. Зазначав, що умовами кредитного договору, зокрема пунктом 4.1 визначено нарахування штрафних санкцій. Вказане положення вважає таким, що не відповідає вимогам ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та містить несправедливі умови договору.

Посилаючись на дані обставини, ОСОБА_1 просив визнати недійсним пункт 4.1 кредитного договору № 0034/07/52-СL, який було укладено між ним та Банком.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 липня 2015 року позов ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за договором кредиту від 06.11.2007 року, що виникла станом на 18.11.2014 року, в сумі 17 213,84 дол. США та 1000 грн. пені.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання пункту 4.1 умов кредитного договору недійсним відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у позові про визнання недійсним частини договору кредиту представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду у зазначеній частині та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити його зустрічні позовні вимоги в повному обсязі.

Зокрема зазначає, що згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» розмір пені не повинен перевищувати половину розміру процентної ставки згідно договору. Однак, встановлений пунктом 4.1 кредитного договору розмір пені, не відповідає вказаному положенню Закону.

В іншій частині, а саме в частині задоволення первісного позову про стягнення заборгованості за кредитом, рішення суду не оскаржено.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів визнає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, 06.11.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно якого позичальнику надано кредитні кошти в розмірі 59 400,00 доларів США строком по 05.11.2017 року зі сплатою 13,0 % річних за користування кредитними коштами.

Пунктом 4.1 договору, який оскаржено позивачем у даній справі, сторони погодили, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми поверненого кредиту.

Відповідно до ст. ст.6, 627 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України на момент вчинення правочину.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Згідно ч.1 ст. 18, п.5 ч.3 ст. 18, ч.5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Оцінюючи зміст укладеного договору кредиту та порівнюючи встановлену відсоткову ставку за договором кредиту із загальною відсотковою ставкою пені в річному вираженні, як сумою компенсації, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що сторонами при узгодженні пункту 4.1 договору, який встановлює порядок та розмір нарахування неустойки в разі неналежного виконання зобов»язання позичальником, не порушили вимоги ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відтак, підстави для визнання недійсним оскаржуваної частини договору кредиту відсутні. Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові в цій частині.

Доводи, викладені представником позивача за зустрічним позовом в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують, є необґрунтованими та такими, що не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає вимогам закону і підстави для його зміни або скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні, а тому рішення суду в зазначеній частині залишається без змін.

В решті рішення суду, а саме в частині задоволення первісного позову, сторонами не оскаржено, а тому відповідно до ст.303 ЦПК України не є предметом перевірки його законності і обґрунтованості апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді