Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/460/15 Головуючий у 1 інстанції Шудрик А.А.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізькі лани" про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнювала, до ТОВ "Запорізькі лани" про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати.

В обґрунтування позову позивачка зазначала, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 6, 94 га, яка розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області .

01 жовтня 2006 року між позивачкою та ТОВ "Запорізькі лани" укладено договір оренди належної їй на праві приватної власності земельної ділянки строком на 5 років. Договір зареєстрований в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів 26 квітня 2010 року за № .

Пунктом 9 договору визначений розмір орендної плати, що становить 1200,00 грн. або 3 тони зернових та 200 кг соняшнику на рік, яка згідно пункту 11 договору вноситься до 31 жовтня кожного року.

В порушення зазначених умов договору, орендна плата у 2012 та 2013 роках сплачувалася позивачу несвоєчасно. За 2012 рік орендар остаточно розрахувався лише у 2013 році. У 2013 році остаточний розрахунок відбувся після 31 жовтня, що є порушенням умов договору та її прав.

ТОВ "Запорізькі лани" порушують умови договору оренди та вимоги чинного законодавства України у зв'язку із чим договір підлягає припиненню.

На підставі викладеного, збільшивши позовні вимоги, позивачка просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 01 жовтня 2006 року, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району від 01 жовтня 2006 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ "Запорізькі лани" в особі директора ОСОБА_5 і зареєстрований 26 квітня 2010 року за № в Оріхівському районному відділі ЗРФ ДП "Центр ДЗК". Стягнути з ТОВ "Запорізькі лани на користь позивача не сплачену оренду плату за 2012 рік у розмірі 1500, 00 кг зернових та 200, 00 кг насіння соняшнику та не сплачену орендну плату за 2014 рік у розмірі 1200, 00 грн. або 3 тонни зернових та 200, 00 кг насіння соняшника та судові витрати.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 06.10.1998 року "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є недоведеними і правові підстави для розірвання договору відсутні.

Судова колегія вважає такі висновки правильними і такими, що відповідають встановленим обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із позовної заяви ОСОБА_3 вбачається, що підставою її позовних вимог є систематичне несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором - несвоєчасна виплата орендної плати у 2012 року, яка фактично відбулася лише у 2013 році, і остаточний розрахунок за 2013 рік у порушення умов п. 11 Договору відповідачем здійснений після 31 жовтня 2013року.Із додатково поданої 19.11.2014 року позовної заяви про збільшення позовних вимог вбачається,що за 2014 рік орендна плата відповідачем не сплачена.

Згідно ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно до вимог ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використаю земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України.

За вимогами п. д ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, розміром 6, 94 га, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району, Запорізької області.

01 жовтня 2006 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Запорізькі лани" укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, строком на 5 років, який зареєстрований 26 квітня 2010 року в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів, про що зроблено запис у Державному реєстрі земель № . (а.с. 4-6).

Згідно до п. 9, п. 11 Договору оренди (а.с. 4) орендна плата вноситься орендарем у розмірах: 1200,00 грн. або 200 кг насіння сояшника та 3 тони зернових на рік у такі строки: до 31 жовтня кожного року, проте із змісту умов договору не вбачається, що орендна плата повинна вноситись за поточний календарний рік.

Згідно ксерокопій відомостей по сплаті орендної плати ТОВ "Запорізькі лани" у 2012 році, 2013 році, довідки заступника директора ТОВ "Запорізькі лани" (а.с. 69-77 ОСОБА_3 особисто отримала орендну плату у 2012 році: 23 жовтня 2012 р. 500 кг пшениці, 25 серпня 2012 р. 1000 кг суржика. У2013 р.: 03 серпня 2013 рік 500 кг зерно ячменю ярового, 08 листопада 2013 року 700 кг зерна кукурудзи, 28 грудня 2013 рік 200 кг соняшника, 24 липня 2013 рік 2300 кг зерно пшениці озимої з переплатою з урахуванням боргу за 2012рік через несприятливі погодні умови , а також 18.11.2014р-700гр.

Із здобутих у справі доказів, а також із самих позовних вимог вбачається те, що відповідачем на виконання укладеного договору оренди земельної ділянки у повному обсязі сплачена позивачу за 2012 рік, 2013 рік,2014 рік орендна плата і заборгованості немає, що не оспорював позивач у суді першої інстанції, а також в судовому засіданні апеляційного суду. При цьому орендна плата за 2013рік, 2014 рік сплачена відповідно у цих же роках.

Із довідки Запорізького обласного центру гідрометеорології № 26-30/3027 від 04 грудня 2012 року (а.с. 35), висновку Торгово-промислової палати України № 189 від 29 січня 2013 року (а.с. 34) вбачається, що під час весняно-літнього періоду 2012 року в Оріхівському районі Запорізької області спостерігались несприятливі погодні умови для вирощування сільгоспкультур, внаслідок чого були пошкоджені посіви сільгоспкультур до незадовільного стану, у тому числі на площах ТОВ "Запорізькі лани", що знаходяться у Оріхівському районі Запорізької області. Зазначені несприятливі погодні умови, що спричинили загибель сільгоспкультур на площах товариства станом на 02 жовтня 2012 року є форс-мажорними обставинами.

Судова колегія вважає,що хоча внаслідок несприятливих погодних умов постраждали не всі сільськогосподарські угіддя відповідача, проте зазначені обставини унеможливили своєчасну сплату відповідачем орендної плати позивачки, тому вини відповідача у цьому немає.

Крім того , судом першої інстанції встановлений факт затримки відповідачем виплати позивачеві не всієї орендної плати за 2012 рік, а лише її залишку, що не свідчить про систематичність її несплати.

Затримка у виплаті орендарем залишку орендної плати як підстава для розірвання договору не передбачена і умовами укладеного сторонами договору. До того ж самим договором не передбачений обов'язок орендаря сплачувати орендну плату за поточний календарний рік.

Таким чином із набутих у справі доказів вбачається, що відповідачем у 2012, 2013 роках здійснювалась виплата орендної плати позивачу за договором оренди земельної ділянки , затримка у виплаті її частки мала місце у зв'язку із форс-мажорними обставинами, внаслідок чого не може вважатись невиплатою орендної плати за договором і не може вважатись систематичною невиплатою орендної плати як підставою для розірвання договору оренди, передбаченою ст. 141 ЗК України.

Із матеріалів справи також вбачається,що орендна плата за 2014 рік відповідачем повністю сплачена позивачці у листопаді 2014року до її звернення до суду ,тому немає підстав для стягнення заборгованості.

Судова колегія вважає, що розглядаючи справу за позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки, обґрунтованим тим, що орендарем порушуються умови договору стосовно строків виплати орендної плати, суд правильно врахував, що правові підстави для дострокового розірвання договору відсутні, оскільки позивачем не доведена систематична несплата орендної плати і обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Судом повно і всебічно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки відповідають встановленим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежної оцінки доказів судом і помилкових висновків суду, наявності прибутку у відповідача у спірному періоді, є неспроможними, спростовуються наведеними та іншими матеріалами справи і є такими, що не впливають на висновки суду по суті спору.

Інші доводи є також неспроможними і несуттєвими,які не спростовують висновки суду.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: