АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 590 /2015р. Головуючий у І інстанції Чередніченко Н.П.
Доповідач Котула Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1, третя особа, Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація про позбавлення батьківських прав.

Посилаючись на те, що з 9 лютого 2002 року по жовтень 2013 року вона та відповідач перебували у шлюбі. У них народилася дочка, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2013 року шлюб між сторонами розірвано.

Вважаючи, що ОСОБА_1 з часу припинення шлюбних відносин, тобто з травня 2013 року, вихованням доньки не займається, не надає матеріальної допомоги на її утримання та лікування, ніякого зв'язку з нею не підтримує та ухиляється від виконання батьківських обов'язків, позивач просила позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, батьківських прав щодо дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_6 в задоволенні позову, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Представник органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду в судове засідання не з'явився , але направив листа, в якому просив відхилити апеляційну скаргу та розглянути справи без участі представника.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_7, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити з підстав , викладених у ній, ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_8, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги , вказуючи на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. 1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадках їх винної поведінки: ухилення від виконання обов'язків по вихованню дітей, або зловживання своїми батьківськими правами, або жорстоким поводженням з дітьми, або шкідливого впливу на них своєю аморальною антигромадською поведінкою, зокрема коли вони є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

Статтею 165 СК України передбачено, що з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 липня 2002 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб ( а.с 7).

За час шлюбу у них народилась донька, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8-9).

При цьому, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову 04.06.2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову 04.06.2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.15-16).

Згідно з довідки № 170 від 02.06.2014 року Універсальної клініки "Оберіг" ОСОБА_4 має такі захворюваня: бронхіальна астма, пресистіруюча, середньої ступені важкості, стадія загострення. Алергічний риніт. Вегетативна дисфункція по кардіоваскулярному та нейроциркулярному типу. Хронічний тонзиліт, ст. ремісії. Рецидивний фурункулез, ст. загострення. Дисфункція жовчного міхура (а.с.13-14).

Висновком Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 25 вересня 2014 року № 100-8235 визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.37-38).

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд на зазначені норми права та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України не звернув уваги, не надав належної оцінки доводам ОСОБА_1 про те, що він має постійне місце роботи, місце проживання, має бажання спілкуватися з дитиною і приймати участь у її вихованні та вказував на те, що погіршення відносин з колишньою дружиною, яка всі спірні питання вирішувала в судовому порядку , міліції та прокуратурі, призвели до того , що він не спілкувався з дочкою, а також та обставина, що після розлучення, позивач вийшла заміж і дитина проживає з відчимом, а тому дійшов передчасного висновку про задоволення позову щодо позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_4.

Таким чином, судом не встановлено виключні обставини, які б давали підстави дійти висновку про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, чим порушено Конвенцію про права дитини.

Крім того, позивачем не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків без поважних причин, а судом не встановлено винної поведінки останнього щодо ухилення від виховання дітей і свідомого нехтування ним своїми обов'язками, тому підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, установлені пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, відсутні.

Виходячи з наведеного, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову з наведених підстав.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,316 ЦПК України , колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року скасувати.

Відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: