У х в а л а

27 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ізмайлової Т.Л.,
суддів: Кадєтової О.В., Коротуна В.М., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року у справі за позовом Кредитної спілки «Інтер-Інвест» до ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Милиця Марія Леонідівна, про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року Кредитна спілка «Інтер-Інвест» (далі - КС «Інтер-Інвест») звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 19 квітня 2010 року ОСОБА_6 було прийнято до кредитної спілки, а 18 травня 2010 року з відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 80 000 грн строком на 12 місяців зі сплатою 60 % річних. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між кредитною спілкою та ОСОБА_6 укладений договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1, що належить йому на праві приватної власності. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору 29 серпня 2011 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милицею М.Л. зроблено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка станом на 29 серпня 2011 року становила 94 768 грн 52 коп. Станом на 26 лютого 2013 року заборгованість за кредитним договором склала 195 892 грн 26 коп.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 18 травня 2010 року в розмірі 195 892 грн 26 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 15 травня 2013 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь КС «Інтер-Інвест» заборгованість за кредитним договором від 18 травня 2010 року в розмірі 195 892 грн 26 коп. та пеню в розмірі 13 890 грн 07 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги про виселення мешканців з житлового будинку залишено без розгляду за заявою позивача.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2014 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь КС «Інтер-Інвест» пені скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовлено, зменшено розмір стягнутого з ОСОБА_6 судового збору в розмірі 1 958 грн 92 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилено, заочне рішення Золочівського районного суду Харківської області від 15 травня 2013 року в нескасованій і незміненій частині та рішення апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема ст. 39 Закону України «Про іпотеку», п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 258 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», що потягло ухвалення різних за змістом рішень у подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 лютого 2013 року у справі за позовом про захист прав споживачів, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2013 року у справі за позовом про визнання недійсним пунктів кредитного договору та зобов'язання вчинити певні дії, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2013 року у справі за позовом стягнення заборгованості та за зустрічним позовом про визнання кредитного договору частково недійсним, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 серпня 2014 року у справі за позовом про визнання недійсним окремих умов кредитного договору, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2011 року у справі за позовом про оскарження дій приватного нотаріуса та визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2012 року у справі за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі за позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року у справі за позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2014 року у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом про визнання недійсними кредитного договору та умов споживчого кредиту, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, постанову Вищого господарського суду України від 31 березня 2010 року у справі за позовом про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно, постанову Вищого господарського суду України від 02 серпня 2010 року у справі за позовом про стягнення боргу та зустрічним позовом про розірвання договору, постанову Вищого господарського суду України від 23 лютого 2011 року у справі за позовом про стягнення боргу, постанову Вищого господарського суду України від 27 жовтня 2011 року у справі за позовом про стягнення боргу, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2012 року у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2012 року у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2012 року у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2013 року у справі за позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 квітня 2013 року у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2013 року у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2013 року у справі за позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 травня 2014 року у справі за позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, зняття з реєстрації, за зустрічним позовом про визнання договору іпотеки недійсним та визнання поруки припиненою, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року у справі за позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

При постановлені ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року, суд касаційної інстанції виходив із того, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального права та вважав обґрунтованими висновки про те, що у зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Розглянувши заяву ОСОБА_6, колегія суддів не знаходить підстав для допуску цивільної справи за позовом КС «Інтер-Інвест» про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, до провадження Верховного Суду України, оскільки з наданих заявником копій ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та постанов Вищого господарського суду України не вбачається, що при розгляді вказаних справ встановлені судом фактичні обставини справи, які мають значення для вирішення спорів, є тотожними у порівняні зі справою, в якій постановлена ухвала, про перегляд якої подано заяву, а відповідно, правовідносини між сторонами, які брали участь у розгляді справ не подібні, тому наведені заявником доводи не містять ознак, які згідно вимог статті 355 ЦПК України є підставами для перегляду судових рішень.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Кредитної спілки «Інтер-Інвест» до ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Милиця Марія Леонідівна, про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за заявою ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Л. Ізмайлова

Судді: О.В. Кадєтова

В.М. Коротун

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук