Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/472/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Мирошниченко О.В.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Болотова Є.В.,

Желепи О.В.

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «УМК» - ЛандишевоїСвітлани Миколаївни на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року

в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УМК» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідачів, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року відмовлено в задоволенні позову ТОВ «УМК» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «УМК» просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд невірно визначив правову природу оспорюваного договору, що призвело до неправильного встановлення обставин справи, невірного застосування норм матеріального права, помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Зокрема, вказує на те, що, враховуючи правову природу оспорюваного договору, суд не врахував того факту, що договір укладений з порушенням встановленої законом нотаріальної форми, що є підставою для визнання його недійсним.

У судове засідання суду апеляційної інстанції представник позивача не прибув, про час та місце розгляду справи позивач повідомлений в установленому законом порядку, про що свідчить розписка про отримання повідомлення. 13 січня 2015 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з тієї причини, що між сторонами у даній справи з 22 грудня 2014 року тривають перемовини щодо мирного врегулювання спору, яке відхилено судовою колегією, зважаючи на пояснення представника відповідачів про те, що перемовини між сторонами щодо мирного урегулювання спору закінчились у 2015 року, оскільки сторони не досягли домовленості з цього питання.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 травня 2010 року між ТОВ «УМК» та ОСОБА_4 і ОСОБА_3 укладено договір № 31 про пайову участь у будівництві об'єкта нежитлового фонду.

Згідно п.1.1 предметом даного договору є зобов'язання забудовника ТОВ «УМК» та пайовиків ОСОБА_4 і ОСОБА_3 здійснити пайову участь у будівництві об'єкта нежитлового фонду - нежитлового приміщення у житловому комплексі з вбудованими приміщеннями соціального призначення та паркінгами на земельній ділянці по АДРЕСА_1, у Голосіївському районі м. Києва (а.с. 5-9).

На виконання умов п.п. 2.5, 2.6 договору ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здійснено оплату повної вартості об'єкта інвестування у розмірі 2 650 277,48 грн.

У червні 2014 року позивач ТОВ «УМК» звернувся до суду з даним позовом, просив постановити рішення, яким визнати недійсним на підставі ст. ст . 203, 215 ЦК України з моменту укладення договір про пайову участь у будівництві об'єкту нежитлового фонду № 31, укладений сторонами 28 травня 2010 року. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що спірний договір за правовою природою є змішаним договором і містить елементи договору купівлі-продажу нерухомого майна та договору будівельного підряду. За приписами ст. ст. 209, 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню, проте спірний договір нотаріально посвідчений не був, отже він є недійсним.

Відповідачі позов не визнали, їх представник зазначав про те, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону та умовах договору, якими не передбачено вимог щодо обов'язкового нотаріального посвідчення даного договору. Просив застосувати позовну давність до даних правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

З доводами апеляційної скарги про те, що спірний договір підлягав нотаріальному посвідченню, оскільки є змішаним договором, який містить елементи різних договорів, а саме договору будівельного підряду і договору купівлі-продажу нерухомого майна, судова колегія не погоджується, зважаючи на те, що укладений сторонами договір про пайову участь у будівництві об'єкту нежитлового фонду не можна віднести до договорів купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки на підставі договору про пайову участь у будівництві не відбувається переходу права власності від забудовника, який не є власником об'єкту та відповідно не має права на відчуження об'єкту, до пайовика.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що договір, який оспорюється позивачем, укладений сторонами з дотриманням загальних вимог для чинності правочину, встановлених ст. 203 ЦК України, нотаріального посвідчення договору про пайову участь у будівництві об'єкту нежитлового фонду чинне законодавство не передбачає, оспорюваний договір не містить умови його нотаріального посвідчення, отже підстави для визнання договору недійсним відсутні.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «УМК» - ЛандишевоїСвітлани Миколаївни відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: