12 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М., Барановської Л.В.
при секретарі: Мікітчак А.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третьої особи: органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, визначення графіку зустрічей батька з дитиною та збільшення розміру стягуваних аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участі третьої особи: органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, зменшення розміру аліментів, -
Справа 753/8831/13-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/192/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Дубас В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
У червні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, визначення графіку зустрічей батька з дитиною та збільшення розміру стягуваних аліментів.
У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, зменшення розміру аліментів.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю, ОСОБА_1 Встановлено ОСОБА_3 час спілкування із дочкою, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, без обов'язкової присутності матері дитини під час зустрічей за наступним графіком: II, IV неділя щомісяця з 13 год. 00 хв. до19 год. 00 хв. Зобов'язано ОСОБА_3 дотримуватися режиму харчування та відпочинку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері дитини - ОСОБА_1 У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з дочкою, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини, ОСОБА_3 Встановлено ОСОБА_3 час спілкування із дочкою, ОСОБА_6 без обов'язкової присутності матері дитини під час зустрічей за наступним графіком: кожну ІІІ неділю щомісяця з 13 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; два будніх дні на тиждень за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, однак не менше двох годин, з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; у літній період - 15 днів за попередньою домовленістю з матір'ю дитини; в зимовий період шкільних канікул - 7 днів за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, а також дозволити ОСОБА_3 необмежене спілкування з донькою за допомогою телефонного, електронного та іншого зв'язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування з урахуванням розпорядку дня та зайнятості дитини. Надано дозвіл ОСОБА_3 у день побачень (за графіком) з дочкою ОСОБА_6 забирати її (з дому, зі школи, курсів або інших закладів навчання, оздоровлення, лікування) особисто. Дозволено ОСОБА_3 кожного року у святкові дні, а саме: в день народження дочки, ОСОБА_6, 01 січня, 07 січня, 08 березня, за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, особисто проводити час з дочкою (можливо за її місцем проживання), але не менше двох годин з урахуванням розпорядку дня та зайнятості дитини. Зменшено розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 липня 2010 року та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сиди і до повноліття дитини. У задоволенні решти зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказане рішення.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 24.06.2014 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року в частині встановлення часу спілкування ОСОБА_3 з дочкою, ОСОБА_6, зазначені в частинах 3, 8 резолютивної частини рішення скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Визначено ОСОБА_3 спосіб участі у вихованні дочки, ОСОБА_6, без обов'язкової присутності матері дитини під час зустрічей таким чином: кожної середи з 19 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., кожної неділі з 11 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. У літній період 14 календарних днів за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, у зимовий період (під час шкільних канікул) 7 календарних днів за попередньою домовленістю з матір'ю дитини. В решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.10.2014 рішення Апеляційного суду м. Києва від 24.06.2014 скасовано в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, справу в цій частині передано до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Враховуючи те, що рішення Апеляційного суду м. Києва від 24.06.2014 скасоване Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ лише в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, тому колегія суддів вважає за доцільне розглянути справу в межах апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 що стосується стягнення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог в повному обсязі, а в іншій частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, невідповідність його обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, грубе порушення прав малолітньої дитини.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 18.12.2004 по 20.05.2010 сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,яка після розірвання шлюбу проживає з матір'ю ОСОБА_1

За рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20.07.2010 ОСОБА_3 сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно.

Вирішуючи питання про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в частині збільшення розміру аліментів та задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в частині зменшення розміру аліментів суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до довідки № 449 від 08.04.2013 ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем і за четвертий квартал 2012 року розмір виручки від реалізації товарів склав 20 850,00 грн., а за перший квартал 2013 року - 3 760,00 грн., тобто він зменшився майже у п'ять разів, доказів про отримання ним будь-яких інших доходів матеріали справи не містять.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Положенням ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на зазначене, обставини справи та докази, які містяться в матеріалах справи, колегією суддів встановлено, що посилання ОСОБА_3 на зменшення розміру його доходів та негативні зміни в його матеріальному стані не підтверджені належними та допустимими доказами у справі.

При цьому, як на підставу для зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні посилався лише на довідку № 449 від 08.04.2013, яка не є належним доказом зміни, погіршення матеріального чи сімейного стану ОСОБА_3

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 щодо зменшення розміру аліментів ґрунтується на припущеннях, зазначені вимоги ОСОБА_3 є не доведеними, а тому зустрічні позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів задоволенню не підлягають.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо збільшення розміру стягуваних аліментів з огляду на наступне.

Із довідки № 4730 від 30.12.2014, виданої ДПІ у Дарницькому районі м. Києва, вбачається, що обсяг виручки в період з 01.01.2014 по 29.12.2014 складає 92 850,00 грн., тобто дохід ОСОБА_3 з моменту ухвалення рішення Солом'янським районним судом м. Києва від 20.07.2010 про стягнення з нього аліментів на утримання дочки у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно і по теперішній час не збільшився.

Тому, вимоги апеляційної скарги щодо збільшення розміру аліментів є недоведеними та безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на малолітню дитину є вірним, оскільки вимоги про збільшення розміру аліментів є необґрунтованими.

Разом з тим, хибним є висновок суду першої інстанції щодо зменшення розміру аліментів з 1500,00 грн. до 1000,00 грн. щомісячно, оскільки належних та допустимих доводів щодо обґрунтування таких зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 матеріали справи не містять, тому рішення в цій частині ґрунтується на припущеннях.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів з тих підстав, що судом першої інстанції не встановлено фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, крім того, оскаржуване рішення в зазначеній частині позовних вимог не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третьої особи: органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, визначення графіку зустрічей батька з дитиною та збільшення розміру стягуваних аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участі третьої особи: органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, зменшення розміру аліментів скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в частині зменшення розміру аліментів відмовити.

В решті рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: