Справа № 725/768/15-ц
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.02.2015 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Піхало Н. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Репужинецька сільська рада Заставнівського району Чернівецької області, про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Дана позовна заява підлягає поверненню позивачу у зв'язку з наступним.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачкою оспорюється право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, а саме на 33/100 частки житлового будинку з відповідними частинами господарських та побутових будівель і споруд, який розташований у АДРЕСА_1.

Так, згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 42 постанови №3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначеної правової норми правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності /недійсності/ договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об'єктом якого є нерухоме майно, утому числі й щодо оспорювання заповіту.

Крім того, положеннями п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що позови про визнання правочинів недійсними щодо нерухомого майна пред'являються відповідно до частині першої ст. 114 ЦПК України за місцезнаходженням майна або основної її частини.

Як убачається зі змісту позовної заяви, вимога про визнання заповіту недійсним пов'язана з правом позивача на спадкування на об'єкт саме нерухомості, тому до даного позову повинні застосовуватися правила виключної підсудності. При цьому, спірний об'єкт нерухомості знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що не відноситься до території Першотравневого району м. Чернівці, а належить до території Шевченківського району м. Чернівці.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суд, вирішуючи питання про відкриття провадження в справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, якщо справа не підсудна суду, позовна заява повертається позивачу для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

За таких обставин, враховуючи виключну підсудність по даній категорії справ, позов не може бути прийнятий до провадження Першотравневого районного суду м. Чернівці, а позовна заява підлягає поверненню позивачу для подачі до належного суду.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що у зв'язку із поверненням позовної заяви, сплачена позивачем сума судового збору при звернення до суду також підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 114, 115, 121, 210, 293, 294 ЦПК України, п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Репужинецька сільська рада Заставнівського району Чернівецької області, про визнання заповіту недійсним - повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що для вирішення даного спору потрібно звернутися до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у м. Чернівцях Чернівецької області повернути ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, суму судового збору в розмірі 314 (триста чотирнадцять) грн. 13 коп., сплачених на р/р №0002, МФО856135 згідно платіжного доручення №0.0.347433296.1 від 12.02.2015 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н. В.