Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/534/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скользнєва Н.Г.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Осоцького І.І.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи було уточнено.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначала, що з 08.04.2013 року по 16.09.2013 року працювала на посаді головного економіста КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради. Згідно наказу № 84К від 30.08.2013 року вона була звільнена з 16 вересня 2013 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

На день її звільнення з КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради, відповідач повинен був виплатити їй заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку за 9 днів в сумі 5 904,39 грн., але виплата цих сум внаслідок невідомих причин не відбулася.

У жовтні 2013 року вона звернулася до суду із позовом про стягнення з КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради на її користь заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку за 9 днів в сумі 5 904,39 грн., стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 16 584,42 грн. по 21 січня 2014 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2014 року з КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради на її користь було стягнуто заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку за 9 днів в сумі 5 904,39 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 16 584,42 грн. без урахування податків і обов'язкових платежів.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21 травня 2014 року апеляційна скарга КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради відхилена, а рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2014 року залишено без змін.

Проте, рішення суду відповідачем не виконано.

Крім того, позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 5 000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_3 просила суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки виплати розрахункових сум з 22 січня 2014 року по час ухвалення рішення в сумі 16 407,99 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_3 компенсацію за час затримки виплати розрахунку при звільненні за період з 22.01.2014 року по 28.04.2014 року включно в розмірі 11 820,81 грн. та моральну шкоду в сумі 300 грн., а всього - 12 120,81 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити в частині: стягнення середнього заробітку за період 22.01.2014р. - 03.03.2014р., зменшивши розмір стягнення по рішенню на суму 5 116,47 грн., стягнення середнього заробітку за період 25.03.2014р. - 28.04.2014р., зменшивши розмір стягнення по рішенню на суму 4 234,32 грн., відмовивши позивачу у задоволенні цих вимог; скасувати рішення суду в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 300 грн. та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За положеннями ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

За вимогами ст. 116 КЗпП Українипри звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі ст. 117 КЗпП Українив разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Особи, винні в порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (ст. 265 КЗпП України).

Само по собі ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати, при його невиконанні не звільняє роботодавця від відповідальності згідно зі ст. 117 КЗпП України. Таке роз'яснення цієї норми права довів і Конституційний суд України у своєму рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, де дано офіційне тлумачення положень статті 233 КЗпП Україниу взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 08 квітня 2013 року по 16 вересня 2013 року ОСОБА_3 працювала у КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради на посаді головного економіста (а.с. 8).

Наказом № 84К від 30 серпня 2013 року ОСОБА_3 було звільнено з підприємства з 16 вересня 2013 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

На день звільнення ОСОБА_3 з КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради, останнє повинно було виплатити їй заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку за 9 днів у загальній сумі 5 904,39 грн., але виплата цих сум не відбулася (а.с. 12).

У зв'язку з порушенням роботодавцем норм ст. 116 КЗпП України ОСОБА_3 у жовтні 2013 року звернулася до суду із позовом про стягнення з КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради на її користь заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку за 9 днів у загальній сумі 5 904,39 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 16 584,42 грн. станом на 21 січня 2014 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2014 року з КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_3 було стягнуто заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку за 9 днів в сумі 5 904,39 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 16 584,42 грн. (з 16 вересня 2013 року до 21 січня 2014 року) без урахування податків і обов'язкових платежів (а.с. 9).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21 травня 2014 року апеляційна скарга КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради відхилена, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2014 року по цій справі залишено без змін (а.с. 10-11).

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_3 просила суд стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 22 січня 2014 року (наступного дня, після розглянутого попереднім судом періоду затримання розрахунку) по день винесення рішення суду по ці справі.

Проте, повний розрахунок з ОСОБА_3 заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку за 9 днів в сумі 5 904,39 грн. відповідач провів 06 червня 2014 року, що підтверджується копією відомості про виплату грошей № Т-00000025 з додатком до неї, а також письмовою розпискою ОСОБА_3 від 06 червня 2014р. (а.с. 25, 26, 27), а середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 16 584,42 грн. позивач отримала 12.06.2014р. (а.с. 28).

04 листопада 2013 року розпорядженням голови Запорізької обласної ради № 259-св "Про організацію виконання рішення обласної ради від 31.10.2013 року № 57 "Про припинення комунального підприємства КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради шляхом ліквідації" створено комісію з ліквідації КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради, затверджено її склад та встановлений строк заявлення кредиторами своїх вимог до підприємства протягом 2 місяців з дня публікації повідомлення про ліквідацію підприємства.

Також встановлено, що в провадженні Жовтневого ВДВС ЗМУЮ перебувало зведене виконавче провадження № 39437284/6 з примусового стягнення з КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради суми боргу у розмірі 146 015,98 грн.

25 березня 2014 року постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС ЗМУЮ Хохлова К.К. накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках з урахуванням суми боргу - 146 015,98 грн., виконавчого збору 14 601,59 грн., та витрат по виконавчому провадженню 300,00 грн., відкритих КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради у банківських установах: ПАТ "Промінвестбанк", ПАТ "КБ "Надра", ПАТ "Укрсоцбанк", Філії ПАТ "Промінвестбанк" в м. Запоріжжі, АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві, у Запорізькому РУ ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 118).

29 квітня 2014 року КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради звернулося до Жовтневого ВДВС ЗМУЮ з листом за вих. № 04/29/1, в якому просило державного виконавця, на підставі ч. 2 ст. 67 Закону України "Про виконавче провадження", надіслати на адресу ліквідаційної комісії виконавчі документи, за якими відкриті виконавчі провадження для подальшого вирішення ліквідаційною комісією питання про порядок їх виконання.

Листом державного виконавця від 29 квітня 2014 року за вих. № 11342/6 відмовлено КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради у передачі виконавчих документів ліквідаційній комісії з посиланням на те, що у діючій редакції Закону України "Про виконавче провадження" відсутня норма, на підставі якої державний виконавець міг би винести постанову про завершення виконавчого провадження.

Не погоджуючись із бездіяльністю державного виконавця щодо не передачі виконавчих документів ліквідаційній комісії та із вимогою зобов'язати Жовтневий ВДВС ЗМУЮ вчинити певні дії, КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року адміністративний позов КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про визнання противною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії задоволений частково. Визнано протиправною бездіяльність Жовтневого ВДВС ЗМУЮ щодо не передачі виконавчих документів ліквідаційній комісії КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради. Зобов'язано Жовтневий ВДВС ЗМУЮ передати ліквідаційній комісії КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради, в порядку ст. 67 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи, що знаходяться у зведеному виконавчому провадженні № 39437284/6 та боржником за якими є КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради, для вирішення питання про їх подальший порядок виконання у встановленому законом порядку. В решті позову відмовлено (а.с. 93-96).

На виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року, Жовтневим ВДВС ЗМУЮ передано ліквідаційній комісії КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради, в порядку ст. 67 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи, що знаходяться у зведеному виконавчому провадженні № 39437284/6.

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС ЗМУЮ Хохлова К.К. від 03 червня 2014 року, знято арешт з коштів, що належать КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради та містяться на рахунках, відкритих у банківських установах: ПАТ "КБ "Надра", ПАТ "Укрсоцбанк", АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві, у Запорізькому РУ ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 51-52).

Отже, судом першої інстанції встановлено, що КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради фактично мало змогу провести повний розрахунок при звільненні з ОСОБА_3 лише після передачі Жовтневим ВДВС ЗМУЮ ліквідаційній комісії КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради в порядку ст. 67 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчих документів, що знаходяться у зведеному виконавчому провадженні № 39437284/6, в рамках якого державним виконавцем було накладено арешт на грошові кошти, належні відповідачу, та які знаходяться на розрахункових рахунках у банківських установах.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, а також обставини, встановлені рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2014 року та постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року, суд першої інстанції, з урахуванням роз'яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" прийшов до правильного висновку, що не виплата ОСОБА_3 заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку за 9 днів в сумі 5 904,39 грн., в період з 29 квітня 2014 року по 06 червня 2014 року відбулася не з вини КП "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що з відповідача на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 22 січня 2014 року по 28 квітня 2014 року в розмірі 11 820,81 грн. (176,43 грн. (середній заробіток за робочий день) х 67 робочих днів). Як вбачається з копії довідки про середньоденну заробітну плату та заборгованість із виплати заробітної плати ОСОБА_3 № 16/09 від 16 вересня 2013 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 становить 176,43 грн. (а.с. 12).

Доводи апеляційної скарги щодо помилкового висновку суду про стягнення середнього заробітку за період з 22.01.2014р. - 03.03.2014р. та за період з 25.03.2014р. - 28.04.2014р. не спростовують висновків суду, оскільки є повторенням обставин, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення проти позову, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки. Всі викладені у апеляційній скарзі обставини щодо помилкового на думку представника відповідача стягнення за вказані періоди проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Крім того, згідно зі статтею 237-1 КЗпП Українивідшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Встановивши під час розгляду справи наявність порушень прав позивача у сфері трудових відносин, яке призвело до її моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя, суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, стягнувши на користь ОСОБА_3 300 грн., що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Обласний навчально-курсовий комбінат сільського господарства" Запорізької обласної ради відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2014 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: