АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Волошиної В.М., Саліхова В.В.

при секретарі Кропивній К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 травня 2015р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування,

встановила:

у листопаді 2014р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача 36 429грн. 90коп. страхового відшкодування, 1571,98грн. пені та судових витрат у сумі 380грн. 02коп.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначала, що 7 лютого 2014р. з вини ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої був пошкоджений належний їй автомобіль «Фіат», номер державної реєстрації НОМЕР_2. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ЗАТ «Українська транспортна страхова компанія», якому 26 травня 2014р. були надані всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування., у тому числі звіт про оцінку транспортного засобу від 26 березня 2014р., згідно якого вартість відновлювального ремонту становить 30 358грн., а також розмір ПДВ складає 6070грн. 60коп. Проте, відповідачем страхове відшкодування виплачено не було, тому з нього підлягає стягненню пеня.

Рішенням суду від 20 травня 2015р. позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на неправильне визначення судом суми страхового відшкодування, безпідставне стягнення податку на додану вартість та пеню.

Апелянт, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.130, 134), двічі свого представника у судове засідання не направив, тому відповідно до положень ст. 305 ПК України колегія суддів провела судовий розгляд у відсутність апелянта.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який просив залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 7 лютого 2014р. на перехресті вулиць Київська-Чапаєва в м. Бровари сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля «Фіат», реєстраційний номер НОМЕР_2.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської обл.. від 7 березня 2014р. ОСОБА_2 притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, вчиненого ст. 124 КпАП України і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425грн.

Відповідно до полісу № АС/9735825 від 11 січня 2014р. цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_1, застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну - 50 000грн., та встановленою франшизою - 500грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Фіат», реєстраційний номер НОМЕР_2, є позивач.

11 лютого 2014р. відповідача було повідомлено про настання дорожньо-транспортної пригоди за участю застрахованого автомобіля.

Відповідно до звіту № 11505 від 26 березня 2014р. про оцінку транспортного засобу, складеного суб'єктом підприємницької діяльності ФОП «ОСОБА_3.» та оцінювачем ОСОБА_4, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фіат», реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 30 358грн. 30коп.

26 травня 2014р. позивач звернулася до відповідача із заявою про отримання страхового відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на день звернення до суду з даним позовом страхове відшкодування виплачено не було.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає обставинам справи, наданим сторонами доказам та ґрунтується на нормах матеріального права.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22.1. зазначеного закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 даного закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За змістом статті 34 закону страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

З матеріалів справи встановлено, що страховик у визначений законом строк не здійснив необхідні дії для визначення розміру страхового відшкодування, за складанням звіту звернувся тільки 17 червня 2014р., тому позивач правомірно на власний розсуд визначив експерта, який здійснив розрахунок завданого їй матеріального збитку у зв'язку із пошкодження автомобіля.

Доводи апелянта про те, що позивачем не надано документів, які підтверджують повноваження експерта, який склав звіт 26 березня 2014р., колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у матеріалах справи наявні сертифікат суб'єкта оціночної діяльності на ім'я ОСОБА_3, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів на ім'я ОСОБА_5, і посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача.

За змістом статті 36 вказаного закону страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти

рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, у разі невизнання майнових вимог заявника - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідачем суду не було надано доказів про прийняття рішення за заявою позивача про виплату страхового відшкодування, тому колегія суддів вважає, що права позивача були порушені і суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що вони підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача розміру завданих збитків відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу, наданого позивачем.

Згідно ст. 36.2. закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Позивачем суду першої інстанції був наданий акт виконаних робіт від 20 травня 2014р., відповідно до якого за ремонт транспортного засобу нею було сплачено 45 273грн., у тому числі ПДВ 7545,50грн. (с.с.25-26).

Такий же документ був наданий відповідачу, що спростовує твердження апелянта про безпідставність стягнення з нього на користь позивача податку на додану вартість.

Разом з тим, обґрунтованими є доводи апелянта про неврахування судом наявність франзиши відповідно до умов страхування.

Статтею 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування від 11 січня 2014р. франшиза становить 500грн., тому розмір страхового відшкодування підлягає зменшенню на 500грн. і становить 35 829грн. 96коп. ( 30 358грн. 30коп. - 500грн. = 29 859грн. 30коп. + 5 971грн. 66коп. - 20% ПДВ).

Згідно ст. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Отримавши заяву позивача 30 травня 2014р., відповідач до звернення позивача до суду не надав відповіді про прийняте рішення та не виплатив страхове відшкодування, тому повинен сплатити пеню відповідно до вищезазначеної норми матеріального права, яка за період з 28 серпня 2014р. по 30 жовтня 2014р. складає 1 546грн. 09коп.

Твердження апелянта про відсутність підстав для стягнення пені, оскільки позивачем заяву про виплату страхового відшкодування подано тільки 30 травня 2014р., тобто з пропуском 30 денного терміну, встановленого ст. 35.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», останнім днем виплати страхового відшкодування є 28 жовтня 2014р., колегія суддів вважає необґрунтованим.

Відповідно до ст. 35.1. для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Статтею 36.2 передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний виплатити страхове відшкодування. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 11 лютого 2014р. подала повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а у квітні 2014р. подала заяву про перерахунок суми страхового відшкодування та звіт про оцінку транспортного засобу. Проте, у порушення вимог ст. 35.3 відповідачем не було надано позивачу необхідну консультаційну допомогу з приводу складання заяви про виплату страхового відшкодування.

Крім того, отримавши заяву позивачу 30 травня 2014р. про виплату страхового відшкодування, відповідач не виплатив його не тільки 28 жовтня 2014р., але і на момент розгляду справи судом першої інстанції, при цьому позивачем не подавалася заява про збільшення позовних вимог у зв'язку із такими діями відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині зменшення розміру страхового відшкодування, а відтак і пені, на розмір франшизи, в іншій частині рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги у повному обсязі не має.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 травня 2015р. змінити, зменшивши суму, яка підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 до 37 749грн. 81коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/10745/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Плахотнюк К.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.