АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 2927 /2015 Головуючий у 1-ій інстанції - Осаулов А.А.
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Бугай О.О.

за участю осіб: державного виконавця Лисенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за поданням головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Лисенко ОксаниВікторівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3;

за апеляційною скаргою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксани Вікторівни

на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 01 грудня 2014 року

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 01.12.2014 року відмовлено в задоволенні подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Лисенко О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_3

Не погоджуючись з ухвалою суду, головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Лисенко О.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення поданого нею подання. Посилається на незаконність ухвали, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає про те, що вирішуючи питання про відмову в задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не доведено те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього наказом суду, а також суд першої інстанції виходив з того, що сама по собі наявність у боржника невиконаних зобов'язань не є тотожним поняттям з тим, що він ухиляється від них, як це передбачено ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України». Такі висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Боржник був обізнаний, що відносно нього відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення господарського суду, проте дане рішення ним не виконується, в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які документи щодо добровільного погашення боржником повністю чи частково заборгованості, визначеної судом.

Державним виконавцем вжито усіх можливих та необхідних заходів щодо виконання рішення суду, але боржник умисно не виконує рішення суду, а своєю бездіяльністю ставить під загрозу виконання виконавчого документа взагалі. Судом безпідставно не прийнято до уваги та не спростовано жодного доказу, якими обґрунтовувалося подання.

В суді апеляційної інстанції державний виконавець Лисенко О.В. підтримала подану апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, викладені в ній. Представник стягувача за виконавчим провадженням ТОВ «ДІП ТАУН» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника стягувача. Боржник ОСОБА_3в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать його розписка. ОСОБА_3 причини неявки суду не повідомив, колегія суддів розцінила їх як неповажні та дійшла висновку про можливість розгляду справи за його відсутності, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Лисенко О.В. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_3 Подання мотивоване тим, що 30.08.2013 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу № 910/3245/13 від 16.07.2013р., виданого Господарським судом м. Києва на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 01.07.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ТОВ «ДІП ТАУН» 209100,00 грн. На думку державного виконавця боржник всіляко ухиляється від виконання наказу суду. Станом на день звернення до суду із даним поданням рішення суду боржником не виконано. Крім цього, зазначає, що наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відмовляючи державному виконавцю в задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не доведено того, що боржник ухиляється від зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а також суд першої інстанції виходив з того, що сама по собі наявність у боржника невиконаних зобов'язань не є тотожним поняттям з тим, що він ухиляється від них, як це передбачено ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються наступним.

Так, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ м.Києва перебуває виконавчій документ - наказ № 910/3245/13 від 16.07.2013р., виданий Господарським судом м. Києва на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 01.07.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ТОВ «ДІП ТАУН» боргу у розмірі 205000, 00 грн. та 4100 грн. судового збору.

30.08.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. За даним виконавчим документом боржником є ОСОБА_3, йому було встановлено строк на самостійне виконання наказу, копію постанови було направлено сторонам виконавчого провадження.

У строк наданий на самостійне виконання рішення суду боржником не виконано. Не виконане воно було і протягом понад рік (державний виконавець звернувся до суду з поданням 14.11.2014 року)

У зв'язку із невиконанням рішення суду боржником у добровільному порядку, державним виконавцем накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржника постановами від 25.09.2013 та від 06.11.2013 р.

Вищевказані постанови направлено відповідним установам для виконання, боржнику та стягувачу до відома.

Як вбачається з матеріалів справи боржнику ОСОБА_3 на праві власності належить автомобіль (а.с. 19), місце знаходження якого не установлено, у зв'язку з чим було оголошено його розшук, відповідно до постанови державного виконавця про розшук майна боржника від 06.11.2013 року. Таким чином, боржник не повідомляє державному виконавцю місце знаходження свого автомобіля.

З метою опису частки квартири боржника, державний виконавець виходив за адресою проживання ОСОБА_3 - квартира АДРЕСА_1. ОСОБА_3 відчинив вхідні двері в під'їзд будинку, але до квартири державного виконавця та понятих він не впустив, про що був складений акт державного виконавця від 11.02.2014 року.

Таким чином, боржник був обізнаний, що відносно нього відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду, проте рішення суду ним не виконується, в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які докази щодо добровільного погашення боржником заборгованості, визначеної судом в будь - якій частині.

Державним виконавцем вжито заходів щодо виконання рішення суду, але боржник його не виконує, чим ставить під загрозу виконання рішення господарського суду. Тобто, з моменту відкриття виконавчого провадження по теперішній час ОСОБА_3 добровільно не сплатив заборгованість у будь-якій частині. Доказів того, що він не сплачує заборгованість з поважних причин (що він є непрацездатною особою) боржник суду не надав. Весь цей час він якимось чином існує, а саме вживає їжу, одягається, переміщається, тобто здійснює дії для яких потрібні кошти, а відповідно він має доходи, які приховує від державного виконавця.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язання або роз'яснення спору за погодженням сторін, або забезпечення зобов'язання заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язання.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відмову в задоволенні подання державного виконавця, оскільки інших дієвих методів впливу на боржника, з метою примусово заставити його виконати рішення суду, не існує.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судом першої інстанції при постановленні ухвали помилково не було взято до уваги вказані вимоги закону, які складають фундаментальну основу побудови господарського судочинства, в результаті чого ТОВ «ДІП ТАУН» (стягувач за виконавчим провадженням) позбавлений можливості захистити свої порушенні права та інтереси.

Отже, у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови державному виконавцю в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_3

Наведені вище порушення судом першої інстанції норм процессуального права є підставою для скасування оскаржуваної ухвали і постановлення нової ухвали з цього питання.

За таких обставин, колегія суддів скасовує ухвалу суду першої інстанції від 01.12.2014 року та постановляє нову ухвалу, якою задовольняє вказане подання.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксани Вікторівнизадовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 01 грудня 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу наступного змісту.

Подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксани Вікторівнизадовольнити.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань покладених на нього рішенням Господарського суду м. Києва від 01.07.2013 року, на підставі якого було видано наказ Господарського суду м. Києва № 910/3245/13 від 16.07.2013 року.

Виконання даної ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: