пр. № 2/759/942/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року

Святошинський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Наборозняка М.І.

за участю секретаря Дюрич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державного підприємства"Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними та неукладеними, визнання недійсним та скасування протоколу про проведення торгів та повернення гарантійного внеску,

встановив:

Позивач 28.10.2014 року звернувся до суду із вказаним позовом, який уточнив 09.02.2015 року та просить суд:

- Визнати електронні торги проведені Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві (надалі відділ ДВС) , організатором яких є Держане підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (надалі ДП), 03 жовтня 2014 року з реалізації арештованого нерухомого майна власником якого є ОСОБА_2: Лот № 4367 нерухомого майна, що розташоване за адресою АДРЕСА_1, а саме: нежиле приміщення №84-аптечні, лікувально-діагностичні заклади загальною площею 95,4 кв.м., що складається з основного приміщення площею 85,4 кв.м та підсобні приміщення: 1 приміщення - 4,2 кв.м., 2 приміщення - 1,4 кв.м., 3 приміщення - 1,4 кв.м. недійсними та такими що не відбулись.

- Визнати недійсним та скасувати протокол № 5190 проведення електронних торгів, які були проведені Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 03 жовтня 2014 року з реалізації арештованого нерухомого майна власником якого є ОСОБА_2: Лот № 4367 нерухомого майна, що розташоване за адресою АДРЕСА_1, а саме: нежиле приміщення №84-аптечні, лікувально-діагностичні заклади загальною площею 95,4 кв.м., що складається з основного приміщення площею 85,4 кв.м та підсобні приміщення: 1 приміщення - 4,2 кв.м., 2 приміщення - 1,4 кв.м., 3 приміщення - 1,4 кв.м.

- Стягнути солідарно з Державного підприємства «Інформаційний центр» та Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві на користь ОСОБА_1 (р/р 57 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) гарантійний внесок у розмірі 38 392 (тридцять вісім тисяч триста дев'яносто два) грн 88 коп.

Також просить стягнути солідарно із Стягнути з відповідачів відділу ДВС та ДП солідарно судові витрати.

Провадження у справі було відкрито ухвалою судді від 30.12.2014 року (а.с.24).

При розгляді справи 11.02.2015 року, враховуючи уточнену позовну заяву було виявлено, що подальший розгляд справи щза вказаною позовною заявою проводити неможливо, оскільки позивач об*єднала у одній справі вимоги цивільного та адміністративного судочинства, чітко не визначила предмет спору та відповідачів, які повинні відповідати за ті чи інші позовні вимоги.

Так, позивач просить визнати торги недійсними та таким, що не відбулись.

Зі змісту таких вимог ()і загального змісту позовної заяви) видно, що в цій частині вимог містяться фактично дві вимоги: одна вимога про визнання торгів недійсними; друга - про визнання їх такими, що не відбулись.

Проте в тексті позовної заяви відсутні чіткі обгрунтування кожної із цих вимог окремо, докази, якими позивач обґрунтовує кожну із вказаних позовних вимог.

Аналогічно викладені вимоги щодо визнання недійсним та скасування протоколу проведення торгів: відсутні обгрунтування окремо вимог щодо недійсності та окремо вимог щодо скасування протоколу.

Не вказано, в якій послідовності слід визнавати торги та протокол: чи визнавати вже недійсні торги такими, що не відбулись; чи визнавати торги, що не відбулись -недійсними.

Аналогічно не вказано: чи слід скасовувати вже недійсний протокол, чи визнавати недійсним вже скасований протокол. Можливо позивач мав на увазі ще третій варіант: окрім визнання недійсними торгів та протоколі, після цього ще визнати торги такими, що не відбулись, а протокол після визнання його недійсним ще й скасувати.

В залежності від послідовності (хронології задоволення вказаних вимог позивача) може суттєво залежати вирішення спору і, безумовно, така послідовність матиме суттєві різні (відмінні) правові наслідки.

Позивач посилається в питанні юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ щодо визнання недійсними прилюдних торгів на роз*яснення, викладені у п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

Він зазначає, що судам роз'яснено, що згідно зі статтею 62 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, на яке звернено стягнення, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями на підставі договору між державною виконавчою службою та спеціалізованою організацією шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Далі він вказує, щовідповідно до частини 4 статті 656 ЦК до договору купівлі-продажу на конкурсах, аукціонах (прилюдних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж (з урахуванням особливостей її проведення).

У зв'язку із наведеним спір про визнання недійсним аукціону (прилюдних торгів) або визнання його таким, що не відбувся, проведеного спеціалізованою організацією щодо реалізації майна, на яке було накладено арешт за виконавчим документом, вирішується судом у порядку цивільного судочинства, якщо однією з його сторін є фізична особа, з додержанням правил виключної підсудності (стаття 114 ЦПК). При цьому справа розглядається у позовному провадженні, а не в порядку розгляду скарги на дії державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Враховуючи зазначені позивачем посилання виходить, що він протирічить самому собі, оскільки стверджує про проведення торгів спеціалізованою організацією щодо реалізації майна (в даному випадку ДП), а вимоги пред*являє до відділу ДВС, який торги не проводив.

В наданим позивачем копіях судових рішень Верховного Суду України, де викладені правові позиції обов*язкові для суді нижчих інстанцій при розгляді цивільних справ не міститься інформації про те, що відповідачем в аналогічних справах був орган ДВС.

Відповідальність такого органу, в тому числі і щодо покладання на нього обов*язку сплати судового збору не може бути солідарною разом із суб*єктом господарської діяльності (в даному випадку із ДП).

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити в собі: найменування суду, до якого подається позов, ціну позову, ім*я позивача та відповідача і їх місце знаходження; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обгрунтовує кожну свою вимогу; зазначення доказів, що стверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач вимог зазначеного законодавства: не визначив конкретно предмет спору, не надав чіткого обґрунтування позовних вимог до кожного із відповідачів конкретно.

За таких обставин подальше провадження у справі є неможливим, а відкриття провадження за позовної заявою є таким, що подана без дотримання вимог ст. 119 ЦПК України. При цьому суд враховує, що позивач певним чином уточнила позовні вимоги.

Суд розцінює поведінку позивача , якому в судовому засіданні 27.012.2015 року головуючим було вказано на недоліки позовної заяви, такою, що умисно не виконує приписи ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків та виклавши їх у письмовій ухвалі суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України

ухвалив:

Позовну заяву, ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державного підприємства"Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними та неукладеними, визнання недійсним та скасування протоколу про проведення торгів та повернення гарантійного внеску залишити без руху, надавши позивачу (його представнику) термін до 20.02.2015 року включно для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Роз*яснити позивачу , що у разі невиконання ухвали суду в повному обсязі позовна заява може бути залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя