УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про розірвання договорів банківських строкових вкладів, стягнення банківських вкладів, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що 12 вересня 2012 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (далі - ПАТ «Банк Кредит Дніпро») укладений договір банківського строкового вкладу № НОМЕР_1 «Універсальний», відповідно до якого, вона передала відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000 євро з терміном розміщення на три місяці, з кінцевим поверненням 14 грудня 2012 року, зі сплатою в кінці строку відсотків у розмірі 7 % річних.

14 січня 2013 року укладений між нею та банком договір банківського строкового вкладу № НОМЕР_2 «В десятку», відповідно до якого, вона передала відповідачу грошові кошти в розмірі 80 000 доларів США з терміном розміщення на один місяць, з кінцевим поверненням 14 лютого 2013 року, зі сплатою в кінці строку відсотків у розмірі 10 % річних.

11 вересня 2013 року між нею та відповідачем укладений договір банківського строкового вкладу № НОМЕР_3 «В десятку», відповідно до якого, вона передала банку грошові кошти в розмірі 25 000 доларів США з терміном розміщення на один місяць, з кінцевим поверненням 11 жовтня 2013 року, зі сплатою в кінці строку відсотків у розмірі 10 % річних.

У зв'язку із закриттям Яснополянського відділення ПАТ «Банк Кредит Дніпро» і передачею всіх рахунків до Гагарінського відділення ПАТ «Банк Кредит Дніпро», 11 січня 2014 року вона звернулась до відповідача з заявами про повернення банківських вкладів. Проте, кошти їй не були повернуті.

23 січня 2014 вона позивач вдруге звернулась до ПАТ «Банк Кредит Дніпро» з трьома вимогами повернути валютні вклади на поточний рахунок у дводенний строк, які були отримані відповідачем 24 січня 2014 року.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Розірвано укладені між нею та ПАТ «Банк Кредит Дніпро» договори строкових банківських вкладів.

Стягнуто з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на її користь суму вкладу та відсотки за договором строкового банківського «Універсальний» № НОМЕР_1 у розмірі 5 089 євро 18 центів, що еквівалентно 67 234 грн. 68 коп.; суму вкладу та відсотки за договором строкового банківського вкладу «В десятку» № НОМЕР_2 у розмірі 80 657 доларів США 53 центи, що еквівалентно 764 302 грн 69 коп.; суму вкладу та відсотки за договором строкового банківського вкладу «В десятку» у розмірі 25 198 доларів США 63 центи, що еквівалентно 238 779 грн 70 коп.

Стягнуто 3 % річних від простроченої суми за договором «Універсальний» № НОМЕР_1 у розмірі 190 євро 74 центи, що еквівалентно 2 519 грн 92 коп., за договором «В десятку» № НОМЕР_2 у розмірі 2 611 доларів США 98 центів, що еквівалентно 24 750 грн 86 коп. та за договором «В десятку» № НОМЕР_3 у розмірі 321 долар 02 центи США, що еквівалентно 3 041 грн 95 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2014 року заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2014 року змінено, виклавши третій та четвертий абзаци його резолютивної частини в наступній редакції: стягнуто з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на користь ОСОБА_4

- банківський вклад за договором банківського строкового вкладу «Універсальний» від 12 вересня 2012 року № НОМЕР_1 у розмірі 5 000 євро, що еквівалентно 81 950 грн, та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 4 600 грн.

- банківський вклад за договором банківського строкового вкладу «В десятку» від 14 січня 2013 року № НОМЕР_2 у розмірі 80 000 доларів США, що еквівалентно 1 036 тис. грн, та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 53 820 грн.

- банківський вклад за договором банківського строкового вкладу «В десятку» від 11 вересня 2013 року № НОМЕР_3 у розмірі 25 000 доларів США, що еквівалентно 323 750 грн, та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 10 192 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк Кредит Дніпро» просило скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2014 року, оскільки воно законне та обґрунтоване, так як відсутність реєстрації договору банківського вкладу, і як наслідок, обліковування грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу, не можна вважати недодержанням письмової форми договору банківського вкладу за наявності ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, і є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Відповідні юридичні факти (відсутність банківських рахунків, і як наслідок, необліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій " формі договору банківського вкладу) слід кваліфікувати як невиконання банком своїх обов'язків за договором банківського вкладу.

Крім того, відповідно до висновку експерта від 16 жовтня 2014 року № 62/04-461, проведеного Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром сектор № 3 відділу техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ ГУМВС України в Дніпропетровській області на підставі постанови старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 13 жовтня 2014 року по кримінальному провадженню від 22 січня 2014 року № 0000037 за фактами заволодіння шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_4, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України, підписи в договорі банківського строкового вкладу «Універсальний» від 12 вересня 2012 року № НОМЕР_1, в договорі банківського строкового вкладу «В десятку» від 14 січня 2013 року № НОМЕР_2, в договорі банківського строкового вкладу «В десятку» від 11 вересня 2013 року № НОМЕР_3 та в квитанціях про готівкове зарахування до термінового вкладу від 12 вересня 2012 року № 236793, від 14 січня 2013 року № 42228, від 11 вересня 2013 року № 23882 виконані самою ОСОБА_6 та позивачем ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна І.М. Завгородня