Провадження №2/359/108/2015
Справа №359/9254/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Компанець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність,

встановив:

В вересні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 20 травня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» уклав з ОСОБА_2 договір про надання споживчого кредиту №0. За цим договором АКІБ «УкрСиббанк» зобов'язався надати кредит у розмірі 80000 доларів США, а ОСОБА_2 зобов'язалася щомісячно до 21 травня 2018 року повертати кредит по частинам та сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 15% річних. У разі неналежного виконання грошових зобов'язань відповідач зобов'язалася сплачувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні, та в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу - якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті. Крім того, для забезпечення належного виконання грошових зобов'язань 20 травня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» уклав з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договір іпотеки №85893, за яким відповідач передав в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 57,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. АКІБ «УкрСиббанк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором та перерахував ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 80000 доларів США. АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», 08 грудня 2011 року уклав договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами з ПАТ «Дельта Банк», відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за даним кредитним договором у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов'язання, тому у ПАТ «Дельта Банк» виникло право достроково вимагати повернення боргу за кредитним договором у розмірі 155820 доларів США 41 центів. ОСОБА_2 ухиляється від добровільного повернення грошових коштів. Тому ПАТ «Дельта Банк» просить суд звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 57,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом набуття за позивачем права власності на неї, просить припинити право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на вказану квартиру. Крім того, позивач просить витребувати у відповідачів та передати ПАТ «Дельта Банк» технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на дану квартиру. До того ж відповідно до ст.217 ЦПК України ПАТ «Дельта Банк» просив суд зупинити виконання рішення на весь час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті».

Учасники цивільного процесу у судове засідання не з'явились. Представник позивача Муха П.В. зазначив в позовній заяві, що просить проводити розгляд справи за його відсутності та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду заяву, якою просила слухати справу за її відсутності та заперечувала проти позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлений під розписку, що підтверджується довідкою від 21 січня 2015 року (а.с.165).

Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 травня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» уклав з ОСОБА_2 договір про надання споживчого кредиту №0, за яким позивач зобов'язався надати кредит у розмірі 80000 доларів США, а ОСОБА_2 зобов'язалася щомісячно до 21 травня 2018 року повертати кредит по частинам та сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 15% річних. У разі неналежного виконання грошових зобов'язань ОСОБА_2 зобов'язалася сплачувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні, та в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу - якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті (а.с.10-16).

В той же день для забезпечення належного виконання грошових зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк» уклав з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договір іпотеки №85893, за яким відповідачі передали в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» нерухоме майно: двокімнатну квартиру загальною площею 57,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25-28).

20 травня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» перерахував ОСОБА_2 кредит у розмірі 80000 доларів США, що підтверджується випискою по кредитному договору ОСОБА_2 за період з 20 травня 2008 року по 19 грудня 2011 року (а.с.37-44).

У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась та сплати процентів.

Згідно з ч.1 ст.526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Встановлено, що ОСОБА_2 неналежним чином виконувала грошові зобов'язання за кредитним договором тому у неї виник борг по поверненню кредиту та сплаті відсотків у загальному розмірі 155820 доларів США 41 центів, що підтверджується довідкою станом на 21 лютого 2014 року (а.с.34).

У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Встановлено, що 08 грудня 2011 року АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року, уклав з позивачем договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с.52-55). За цим договором ПАТ «УкрСиббанк» передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги, яке він мав до ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 20 травня 2008 року, що підтверджується копією акту прийому-передачі прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року (а.с.51).

З виписки по кредитному договору (а.с.37-44) вбачається, що ОСОБА_2 неналежним чином виконувала грошові зобов'язання за кредитним договором. Тому у ПАТ «Дельта Банк» виникло право достроково вимагати повернення боргу за кредитним договором, про що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були направлені письмові повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання порушеного зобов'язання у тридцяти денний строк та вимога про добровільне звільнення приміщення, передачу ключів та документації (а.с.46-47,48-49).

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом ч.1 ст.590 ЦК України та ст.39 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.

Згідно із ч.3 ст.36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з положень ч.2 ст.16 ЦК України, ч.3 ст.33, ст.36, ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

Додатково п.39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року роз'яснено, що з урахуванням положень ч.3 ст.33, ст.36, ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Відповідно до п.4.2 договору іпотеки №85893 від 20 травня 2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_1, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України «Про іпотеку»; з інших підстав, передбачених законодавством України.

Крім цього, за умовами вказаного договору іпотеки, зокрема п.5.1-п.5.2.2 сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, що здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; отримання іпотекодержателем права продавати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавців на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на предмет іпотеки не підлягають задоволенню, оскільки вказаним договором іпотеки не передбачено такий спосіб захисту порушеного права.

Встановлено, що у задоволенні вимоги позивача про звернення стягнення на квартиру відмовлено. З огляду на цю обставину суд вважає, що підстави для припинення права власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на квартиру, що знаходиться в Київській області, м. Бориспіль, вул. Робоча, буд.19 кв.186, в тому числі передачі права ПАТ «Дельта Банк» права володіння, користування та розпорядження, відсутні.

Разом з тим, позовні вимоги щодо покладення на відповідачів обов'язку передати ПАТ «Дельта Банк» технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на квартиру також не підлягають задоволенню.

Оскільки, дані позовні вимоги є похідними від передачі ПАТ «Дельта Банк» права власності на вищезазначене нерухоме майно. Крім того, такий спосіб захисту права, як визнання за позивачем права на витребування правовстановлюючих документів, не передбачені в ч.2 ст.16 ЦК України та іншим законом.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем, присуджуються йому пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З платіжного доручення №30371129 від 09 квітня 2014 року вбачається, що при пред'явленні позову ПАТ «Дельта Банк» сплатив судовий збір в розмірі 3654 гривень (а.с.1).

Зважаючи на те, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» залишено без задоволення, тому підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні.

Керуючись ч.1 та ч.3 ст.33, ч.3 ст.36 ,ч.1 ст.37, ст.39 Закону України «Про іпотеку», ч.2 ст.16, п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, ч.1 ст.514, ч.1 ст.526, ч.1 ст.590, ч.2 ст.1050 ЦК України, ,.1 ст.88, п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис С.С. Чирка

З оригіналом згідно. Суддя: С.С. Чирка