Провадження № 2/263/291/2015
13 січня 2015 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Безвербній І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі за текстом ПАТ «ПУМБ») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачА, відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №17 від 10.03.2006 року у розмірі 74 590,10 доларів США та 17 621,61 грн., судові витрати.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_2 10.03.2006 року був укладений кредитний договір №17, згідно із умовами якого відповідачУ було надано кредит у розмірі 45 000 доларів США, строком повернення до 09.03.2021 року з процентною ставкою 13 відсотків річних за користування кредитом за строковою заборгованістю та 18 відсотків річних за користування кредитом за простроченою заборгованістю.
Пунктом 3.4.1 кредитного договору передбачено обов'язок відповідачки здійснювати повернення кредиту відповідно до графіку, який додано до кредитного договору та повернути кредит у певній сумі в строк, передбачений п. 2.1 кредитного договору. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачкою було укладено іпотечний договір №17/1 від 10.03.2006 року (далі за текстом - іпотечний договір), посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 та зареєстрований у реєстрі під №583, відповідно до якого в іпотеку було передано об'єкт нерухомого майна - чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.
У зв'язку із систематичним невиконанням ОСОБА_2 умов Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 14.07.2011 року в рахунок погашення заборгованості за наведеним вище кредитним договором у сумі 50 837,40 доларів США та 75 грн. 77 коп., було звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2
Представник позивача ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про день та час огляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.
Відповідно до вимог ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди представника позивача на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Фіксація судового процессу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.
Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 10.03.2006 року між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №17. Відповідно до п.1.1 зазначеного кредитного договору ПАТ «Донгорбанк» взяв на себе зобов'язання видати Позичальникові суму кредиту у розмірі 45 000 доларів США на придбання меблів та побутової техніки на умовах повернення зазначеного кредиту відповідно до графіку повернення кредиту, який додано до кредитного договору, при цьому датою остаточного повернення кредиту зазначено 09.03.2021 рік; сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних; сплати відсотків за безпідставне користування кредитом по простроченій заборгованості у розмірі 18% річних.
В подальшому між сторонами укладались додаткові угоди, згідно із якими вносились зміни до графіку повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, а саме: додаткова угода № 1 від 01.12.2008 року; додаткова угода № 2 від 20.03.2009 року; додаткова угода №3 від 17.04.2009 року; додаткова угода № 4 від 30.04.2009 року; додаткова угода № 5 від 29.05.2009 року.
Відповідно зі ст.1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк (кредитор) зобов'язується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки.
Відповідно зі ст.1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором.
Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.
Аналогічні норми викладені у п. 3.4.1 кредитного договору, укладеного між сторонами, відповідно до якого ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання здійснювати повернення кредиту відповідно до графіку та повернути кредит у сумі та в строк, зазначені у п. 1.1 кредитного договору.
Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14.07.2011 року у справі за позовом ПАТ «Донгорбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення, позовні вимоги ПАТ «Донгорбанк» було задоволено: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №17 від 10.03.2006 року в розмірі 50 837,40 доларів США та 75 грн. 77 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ «Донгорбанк» з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 на прилюдних торгах з початковою ціною 311780 грн., а також наданням ПАТ «Донгорбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Вказане рішення суду набрало законної сили 25.07.2011 року, проте до теперішнього часу не виконано ані в добровільному, ані в примусовому порядку.
Згідно Постанови Верховного суду України від 04.09.2013 року та від 09.09.2014 року, Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне, а тому задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням одночасно чи за наявності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не може мати наслідком подвійного стягнення за основним зобов'язанням, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки повинно привести сторони до задоволення вимог кредитора за основним зобов'язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов'язання як такого, що вважається виконаним згідно зі ст.599 ЦК України.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, якою встановлено цивільно-правову відповідальність за порушення умов договору, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Станом на 07.12.2014 року сума заборгованості позивача за кредитним договором складає 74 590,10 доларів США та 17 621,61 грн., з яких:
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати і не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3654 грн. 00 коп.
Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 74 590,10 доларів США та 17 621,61 грн. Зі вказаних задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 3654 грн. 00 коп. (не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати), які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.
На підставі ст.ст.6, 14 ч.3, 526-527, 530, 533 ч.3, 549, 625, 627, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214-215,218,224-226 ЦПК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.
Суддя П.І.Папаценко