Справа № 541/121/15-ц
Провадження №2/541/253/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 лютого 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої, судді - Куцин В. М.,

при секретарі - Борисенко М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 4 листопада 2000 року у Клюшниківській сільській раді Миргородського району Полтавської області із ОСОБА_2, актовий запис № 07.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 4 листопада 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу є дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає несумісність характерів, різні погляди на вирішення сімейних проблем. Взаємоповага між сторонами зникла та виникла взаємна нетерпимість. Шлюбні відносини припинені з 2009 року, з відповідачем проживають окремо за різними адресами. Відповідач знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, від якої має дитину. На примирення позивач не згодна і надання строку на примирення є недоцільним. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін . Майнового спору не має. З відповідачем досягнуто згоди про місце проживання дитини з матір'ю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "ОСОБА_1".

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Судові витрати не може сплатити, оскільки на утримання має двох дітей та незначний розмір заробітної плати.

Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до положень статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, тому позов підлягає до задоволення.

Оскільки позивач ОСОБА_1 заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем "ОСОБА_1", суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище "ОСОБА_1".

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевказаного підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 гривні 60 копійок - судових витрат понесених позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 62, 64, 88, ч.4 ст.174, 208, 209, 213-215, 294 ЦПК України, cт.105, 110, 112, 113,114 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений 4 листопада 2000 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 у Клюшниківській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис №07- розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання рішенням суду законної сили.

При реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище "ОСОБА_1".

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Савинці, Харківської області, зареєстрованого за адресою: с. Попівка, Миргородського району, на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з часу його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя: В. М. Куцин