Апеляційний суд Житомирської області
Справа №281/3486/14-ц Головуючий у 1-й інст. Загуменнова Н. М.
Категорія 53 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Зарицької Г.В., Жигановської О.С.

при секретарі

судового засідання: Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Лугинське державне лісогосподарське підприємство «Лугинський держлісгосп АПК» про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

за апеляційною скаргою державного підприємства «Лугинське державне лісогосподарське підприємство «Лугинський держлісгосп АПК» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 червня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування якого зазначив, що з 02.08.2004 р. перебував в трудових відносинах з відповідачем - ДП «ЛДЛАП «Лугинський держлісгосп АПК», де працював в цеху переробки деревини на посаді робітника. Наказом № 81-К від 05.09.2014р. в зв'язку з виробничою необхідністю позивач був переведений у транспортний цех та для обслуговування території адміністративної будівлі підприємства з 08.09.2014р. Наказами від 08.09.2014р. №154 та від 09.09.2014р. №156-1 ОСОБА_2 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, шляхом оголошення догани за порушення трудової дисципліни. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності стали рапорт начальника переробки деревини ОСОБА_3 та головного механіка підприємства ОСОБА_4 Вважаючи вказані вище накази незаконними, позивач звернувся до суду з відповідними вимогами.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено: визнано незаконними та скасовано накази від 08.09.2014р. № 154 та від 09.09.2014р. №165-1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2, вирішено питання про судові витрати.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині скасування наказу №154 від 08.09.2014р. та залишити в силі вказаний наказ. Вважає, що відмова працівника виконувати свої функціональні обов'язки являється порушенням трудової дисципліни, тому притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_5 згідно наказу № 154 від 08.09.2014р. є обґрунтованим та законним.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов'язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов'язків.

Дисциплінарний проступок - це невиконання або неналежне виконання працівником, покладених на нього чинним законодавством про працю, колективним і трудовим договором, трудових обов'язків.

Статтею 149 КЗпП України визначений порядок застосування дисциплінарних стягнень. Так, зокрема, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Судом встановлено, що позивач 02.08.2004 року відповідно до наказу № 88 від 02.08.2004 року був прийнятий на роботу до ДП «ЛДЛАП «Лугинський держлісгосп АПК» на посаду робітника цеху переробки деревини.

05.09.2014 року наказом № 81-К його у зв'язку з виробничою необхідністю ОСОБА_2 переведено тимчасово з робітника цеху переробки у транспортний цех та для обслуговування території адміністративної будівлі підприємства з 08.09.2014 року.

Наказом № 154 від 08.09.2014 року та наказом № 156-1 від 09.09.2014 року ОСОБА_2 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, наслідком якої стало оголошення догани за порушення трудової дисципліни. Порушенням трудової дисципліни роботодавець вважав відмову позивача від ознайомлення з наказом про його переведення до іншого структурного підрозділу, відмову надавати письмове пояснення з даного приводу та відмову виконувати службові обов'язки відповідно до даного наказу.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, як це зазначено в наказах, стали: рапорт начальника переробки деревини ОСОБА_3 та головного механіка підприємства ОСОБА_6

Відповідно до ст.150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава ХV КЗпП України).

Звичайний порядок оскарження дисциплінарного стягнення передбачає звернення працівника із заявою до комісії по трудових спорах та до суду, як це передбачено ст. 221 КЗпП України. Також відповідно до ст. 124 Конституції України, працівник може звернутись до суду з позовом про оскарження дисциплінарного стягнення. В цьому випадку оскаржується безпосередньо дисциплінарне стягнення, яке може бути визнане судом недійсним (незаконним).

Вина, як одна з ознак порушення трудової дисципліни, є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. У законодавстві про працю не розкривається зміст категорії вини, не визначаються її види. У відповідних випадках орган, який розглядає трудовий спір, може застосовувати за аналогією норми інших галузей вітчизняного права.

Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Закон не вимагає, щоб таке порушення обов'язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, прийшов до висновку про необґрунтованість та неправомірність дисциплінарних стягнень у вигляді доган.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до положень ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Проте матеріалами справи встановлено, що позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за те, що відмовився ознайомитись з наказом про його тимчасове переведення в інший цех на цьому ж підприємстві під розписку. Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач заперечив ту обставину, що роботодавець пропонував йому надати пояснення, що не було спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наказ від 08.09.2014р. за №154 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є безпідставним та неконкретним, так як відмова ОСОБА_2 виконувати службові обов'язки відповідно до наказу про його переведення в інший структурний підрозділ, не підтверджується рапортом начальника цеху ОСОБА_3 від 05.09.2014р., який став підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданим ними доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов вказаного висновку при повному, всебічному та об'єктивному з'ясуванні обставин справи, прав і обов'язків сторін у даних правовідносинах, перевірив належним чином доводи сторін, з'ясував характер та суть заявлених позивачем вимог, норм права, якими вони регулюються, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам. В ході апеляційного провадження докази, які впливають на правильність та правомірність прийнятого судом рішення, стороною відповідача не надавались, що спростовує доводи апеляційної скарги.

Статтею 308 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу державного підприємства «Лугинське державне лісогосподарське підприємство «Лугинський держлісгосп АПК» відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: