Провадження № 2/369/491/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді В.В.Нікушина

За участю секретаря І.М. Москаленко

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, 06.11.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини батько дитини - не надає, в житті сім'ї ніякої участі не приймає.

Зважаючи на те, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини, не виконує своїх батьківських обов'язків в добровільному порядку, та отримує мінливий дохід, просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову частково, зазначивши, що бажає надавати позивачу допомогу, щодо утримання їхньої спільної дитини в розмірі встановленому законодавством, а саме 700,00 грн., із сумою яку вказала позивач погодитись не може, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, відтак розмір аліментів, які просить платити позивач завищений та поставить його в скрутне матеріальне становище.

Вислухавши пояснення позивача, пояснення відповідача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.11.2004 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного станку Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 902 (а.с. 8).

Від шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим 20.12.2005 року (а. с. 4).

На даний час малолітня дочка постійно мешкає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, та повністю перебуває на утриманні останньої. Відповідач у добровільному порядку не надає регулярної матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб сина та його розвитку.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За правилами ч. 1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, його дохід є нерегулярним, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті Кодексу визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

ОСОБА_2 є чоловіком працездатного віку, інших дітей, окрім доньки ОСОБА_3 у нього немає. Доказів на підтвердження того, що його стан здоров'я є незадовільним відповідачем не надано.

За приписами ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімумум" прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

На час розгляду справи прожитковий мінімум, встановлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" для дітей віком від 6 до 18 років, складає 1268,00 грн.

Отже, суд вважає, що щомісячне грошове забезпечення у сумі 1268,00 грн. є необхідним й достатнім для забезпечення нормального функціонування організму малолітньої ОСОБА_3, а також задоволення його основних соціальних і культурних потреб.

Стаття 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ передбачено, що держави-учасниці повинні докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина має становити 643,00 грн. (1268,00 грн / 2 = 643,00 грн.) щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати ОСОБА_1., є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачем пред'явлено позов 03.12.2014 року.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн. щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 03.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 243,60 грн в дохід держави.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, та, керуючись ст. ст. 4, 10,11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) в розмірі 700 (сімсот) грн. 00 коп., щомісячно з їх подальшою відповідною індексацією до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.12.2014 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити;

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення платежу (аліментів) за один місяць;

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Нікушин