КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 2-3763/11
Провадження № 2-р/520/4/15
УХВАЛА

16.02.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву старшого державного виконавця Першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції О.П. Шатохіна про роз'яснення рішення суду у цивільній справі за позовом

ОСОБА_3,

до ОСОБА_4, ОСОБА_5,

за участю третіх осіб - Третьої Одеської державної нотаріальної контори,

ОСОБА_6, ОСОБА_7,

про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину

та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2012 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено повністю - встановлено факт, що на момент смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подружжю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності належало в рівних частках 11/50 частин будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1, тобто по 11/100 кожному; встановлено факт, що ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом, складеним 28 липня 1993 року (реєстр. № 5-5735) ОСОБА_9, на ім'я ОСОБА_10; визначено ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його матері ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, на 11/100 частин будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1, встановивши його тривалістю три календарних місяці з моменту набрання цим рішенням законної сили; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_8 державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Агопян В.О. 16 червня 2009 року (реєстр. № 1-1068), до майна ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане ОСОБА_4 державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Сальніковою З.В. 18 січня 2011 року (реєстр. № 5-18), до майна ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане ОСОБА_5 державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Сальніковою З.В. 18 січня 2011 року (реєстр. № 5-20), до майна ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2; зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також будь-яких інших осіб не чинити перешкод ОСОБА_3 у володінні, користуванні та розпорядженні приналежними йому 11/50 частинами будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1; вирішено питання про розподіл судових витрат.

На примусове виконання рішення Київським районним судом м. Одеси були видані виконавчі листи та 24.12.2014 року постановою старшого державного виконавця Першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції О.П. Шатохіна було відкрито виконавче провадження № 45911051.

13.01.2015 року державний виконавець звернувся до суду із заявою, в якій просив роз'яснити зміст резолютивної частини рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2012 року в частині зобов'язання ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також будь-яких інших осіб не чинити перешкод ОСОБА_3 у володінні, користуванні та розпорядженні приналежними йому 11/50 частинами будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1, а саме відповідно до якої технічної документації (технічного паспорту) можливо визначити 11/50 частин будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1.

У судовому засіданні старший державний виконавець Першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції О.П. Шатохін наполягав на задоволенні заяви.

Представник стягувача ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву державного виконавця підтримав, просив її задовольнити.

Боржниці ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання з'явилися, заперечували проти задоволення заяви.

Треті особи - представник Третьої Одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилися, сповіщені належним чином (т.3, а.с. 153-155).

Вислухавши пояснення державного виконавця, представника стягувача ОСОБА_3, боржниць ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2012 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено повністю, в тому числі зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також будь-яких інших осіб не чинити перешкод ОСОБА_3 у володінні, користуванні та розпорядженні приналежними йому 11/50 частинами будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1.

На примусове виконання рішення Київським районним судом м. Одеси були видані виконавчі листи (т.3, а.с.152) та 24.12.2014 року постановою старшого державного виконавця Першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції О.П. Шатохіна було відкрито виконавче провадження № 45911051 (а.с. 151).

У судовому засіданні державний виконавець пояснив, що зі змісту рішення суду незрозуміло з яких саме приміщень складаються 11/50 частин будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що 11/50 частин будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 належать ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 24.08.2005 року (т.1, а.с. 25).

Зазначені 11/50 частин в натурі не виділені, між співвласниками будинку АДРЕСА_1 відсутня угода про визначення порядку користування вказаним будинком, як відсутнє і рішення суду з цього приводу.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 07.12.2010 року про виділ в натурі частки ОСОБА_3 скасоване апеляційним судом та не є чинним (т.1, а.с. 27, 28).

За змістом ст. 221 ЦПК України при роз'ясненні рішення суд не може змінювати його змісту.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходить також з процесуальної неможливості при розгляді заяви державного виконавця про роз'яснення рішення суду здійснити виділ в натурі частки ОСОБА_3 у спірному домоволодінні.

При викладених обставинах суд не може визначити з яких саме приміщень та надвірних споруд складаються 11/50 частин домоволодіння АДРЕСА_1, а тому заява державного виконавця не може бути задоволена.

Керуючись ст.221 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви старшого державного виконавця Першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції О.П. Шатохіна про роз'яснення рішення суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Петренко В. С.