У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Романівського районного суду Житомирської області від 02 липня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 24 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

В березні 2014 року позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути зі ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 15281,03 грн.

Мотивував тим, що 6 листопада 2007 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2 наданий кредит в розмірі 4236 грн, строком по 5 листопада 2009 року, зі сплатою 12% річних за користування кредитними коштами та комісійної винагороди. Відповідач належним не виконував зобов'язання за кредитним договором, станом на 7 лютого 2014 року виникла заборгованість в сумі 45233,68 грн. Оскільки рішенням Романівського районного суду від 21 лютого 2011 року зі ОСОБА_2 стягнуто 31156,51 грн заборгованості за вказаним кредитним договором, позивач просив стягнути з відповідача різницю суми боргу.

Заочним рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 02 липня 2014 року, залишеними без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 24 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Дослідивши подані заявником матеріали вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для скасування заочного рішення місцевого суду.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи місцевим та апеляційним судами не вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на заочне рішення Романівського районного суду Житомирської області від 02 липня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 24 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова