АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження 22-ц/796/ 568 /2015 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді: Музичко С.Г.,

суддів: Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.

при секретарі: Шалапуда Н.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.Бі.АЙ» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року позов ПАТ «Страхова група «Ю.Бі.АЙ» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ» суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 10 853,56 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн., а всього 11 082,96 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду представник відповідача ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Зазначає, що відповідач виплатив суму страхового відшкодування, тому на думку апелянта, він визнав факт повідомлення про настання ДТП в телефонному режимі.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу задовольнити з наведених в ній доводів. Представник позивача Бабюк Т.П. вважав рішення районного суду таким, що відповідає вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ» та стягуючи суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 10 853,56 грн., суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування грунтуються на вимогах закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом першої інстанції встановлено, 05.04.2012 року по вулиці Володимирській в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем марки «Фольксваген» д/н НОМЕР_1 та автомобіля марки «БМВ» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5(а.с.16)

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «БМВ» д/н НОМЕР_2, який належить ОСОБА_5 Вказаний автомобіль 29.12.2011 року застраховано ПАТ «Страхова компанія «ОМЕГА» на підставі договору добровільного страхування автотранспорту (а.с.10)

У звіті про оцінку пошкодженого наземного транспорту № 1377-4 від 18.04.2012 вартість відновлювального ремонту було визначено в розмірі 11 853,56 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

04.03.2012 року між АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» та ОСОБА_2 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АВ/5283183, з лімітом відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну у розмірі 50 000 грн., розмір франшизи становить 1 000 грн.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2012 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.(а.с. 16)

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 10853, 56 грн. (а.с.6)

Згідно з п. 33.1.4 ст. 33 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що підлягає стягненню з відповідача, на користь позивача в порядку регресу страхове відшкодування в сумі 10 853,56 грн., оскільки відповідач не звернувся до позивача у встановлений законом строк з повідомленням про настання ДТП.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, не впливають на їх правильність та не можуть бути прийняті до уваги.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні та наявними в матеріалах справи доказами, і, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обґрунтоване рішення, підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: