РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

при секретарі Іванову А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу зазначивши, що 28.04.2001 року між нею та відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда було укладено шлюб, актовий запис № 243.

В період спільного сімейного проживання з відповідачем позивач народила двох дітей, на утримання яких відповідач на користь позивача сплачує аліменти.

В обгрунтування позовних вимог позивачем вказано, що з квітня 2014 року, подружні стосунки з відповідачем вона не підтримує, разом не проживають.

Причиною розладу сімейних стосунків позивач вважає відсутність взаємопорозуміння між нею та відповідачем, різні погляди на життя та зрада з боку відповідача.

Позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем не можливо.

Позивач до суду надала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала просила задовольнити та розглянути справу без її участі.

Відповідач до суду надав заяву, відповідно до якої проти позовних вимог не заперечував, просив розгляд справи здійснити без його участі.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до положень ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 28.04.2001 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, 28.04.2001 року між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 243.

З квітня 2014 року сторони разом не проживають.

Причиною розладу сімейних стосунків стали відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на життя та зрада з боку відповідача.

Питання щодо примирення сторони не порушували.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи добровільність визнання відповідачем позову, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання позову.

За вказаних вище обставин, керуючись ст.ст. 10, 11, 57- 60, 88, 174 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити повністю.

Зареєстрований 28.04.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб, актовий запис № 243, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко