Справа № 643/7219/15-ц
Номер провадження 4-с/643/48/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2015 року Суддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування рішення державної виконавчої служби,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаною заявою.

Фактично заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Дана скарга підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Враховуючи положення ч.8 ст.8 ЦПК України до скарги на дії державного виконавця застосовуються загальні правила позовного провадження із врахуванням особливостей передбачених Розділом VII ЦПК України.

Відповідно до п. 13 постанови № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014р., скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 35 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Вивчивши скаргу, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ЦПК України, а саме: згідно ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Тобто, відповідно до змісту наведеної статті, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою на дії державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС, учасниками провадження по скарзі повинні бути заявник (скаржник) та державний виконавець або інша посадова особа ДВС рішення, дії або бездіяльність, якої оскаржуються.

В якості сторін по справі не зазначено заінтересованих осіб всіх учасників виконавчого провадження.

Також в матеріалах скарги відсутні будь-які докази, що підтверджують кожну обставину скарги, та є обов'язковими для особи, яка пред'являє її, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Крім того, не конкретизовано скаргу, а саме скаржнику необхідно обґрунтовано викласти зміст вимог, а саме яке саме рішення заявник просить скасувати. Окрім цього, скарга не містить посилань на те, які саме дії потребує скаржник визнати неправомірними та не зазначено якими діями державного виконавця чи іншої посадової особи порушено її права чи свободи.

Цивільний процесуальний кодекс України не передбачає сплату судового збору за звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, проте ч.2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" містить вичерпний перелік заяв, за подання яких судовий збір не справляється, в якому відсутній такий вид звернення як скарга на дії державного виконавця. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» до переліку осіб звільнених від сплати судового збору, особи які оскаржують дії державного виконавця щодо неналежного виконання судового рішення не включені. Оскільки мова йде про правовідносини, які виникли між заявником та державною виконавчою службою (державним виконавцем), а не про правовідносини, які склалися між сторонами по рішенню, що виконується, скаржник при зверненні до суду із скаргою, мав сплатити судовий збір за ставкою, як за подання до суду позовної заяви немайнового характеру у розмірі 243грн.60коп.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 120 ЦПК України, заявник повинен додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості зацікавлених осіб.

До позовної заяви, що подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 та 120 ЦПК України застосовуються правила статті 121 ЦПК України, яка передбачає залишення заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.119, 120, 121 Цивільного процесуального Кодексу України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення державної виконавчої служби залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків терміном три дні з моменту отримання копії ухвали, шляхом подачі скарги з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Копію ухвали про залишення скарги без руху надіслати ОСОБА_1

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заяву вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Довготько