У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Амелін В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 10 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення індексації та додаткових витрат на дитину, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну форми сплати аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 20 лютого 2007 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 31 січня 2007 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням апеляційного суду Луганської області від 11 березня 2013 року скасовано рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 25 грудня 2010 року в частині визначення розміру аліментів, початку стягнення нового розміру аліментів та збільшено розмір стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 300 грн до 350 грн щомісячно, починаючи з 25 грудня 2012 року. Позивач зазначала, що на теперішній час розмір аліментів, стягнутих з відповідача на її користь на утримання сина, є недостатнім для утримання дитини, у зв'язку з чим вона змушена звернуться в суд з позовом про зміну розміру стягнутих аліментів. Вказувала, що починаючи з березня 2011 року по 25 грудня 2012 року відповідач сплачував їй аліменти на утримання дитини у розмірі 300 грн. щомісячно, однак зазначений розмір аліментів судом та держаною виконавчою службою не індексувався. Сума індексація аліментів за вказаний період становить 4 963 грн 20 коп.

В період з 4 лютого 2014 року по 6 березня 2014 року її син хворів та амбулаторно лікувався в КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Лисичанськ». На придбання ліків для сина вона витратила 944 грн 08 коп., половину з яких за законом має відшкодувати їй відповідач. Для підготовки сина до школи вона купувала одяг, шкільні товари, на що витратила 2 294 грн, половину з яких, на її думку, також має відшкодувати їй відповідач.

З огляду на вказані обставини ОСОБА_3 просила суд змінити розмір аліментів та стягнути в твердій грошовій сумі з ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 385 грн 80 коп. щомісячно, стягнути індексацію за період з квітня 2011 року по грудень 2012 року в сумі 4 737 грн 60 коп., суму додаткових витрат на лікування сина в розмірі 472 грн 04 коп., суму додаткових витрат на дитину за підготовку його до школи в розмірі 1 147 грн 25 коп. Вирішити питання про судові витрати.

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом про зміну форми сплати аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування зустрічного позову зазначав, що рішенням апеляційного суду Луганської області від 11 березня 2013 року з нього на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_4, у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 25 грудня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час він працює водієм автобуса у приватному підприємстві «ЛЮКСАВТО-СКД». З грудня 2013 року по травень 2014 року йому нарахована заробітна плата в сумі 5 751 грн 33 коп., тобто в середньому 958 грн 56 коп. за місяць, що значно менше середньої заробітної плати в Україні, яка складає 1 218 грн. Нарахування аліментів на одну дитину у розмірі, що складає 1/3 частини його доходу щомісяця, порушує його права.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_2 просив суд змінити форму сплати ним аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з твердої грошової суми 350 грн щомісяця, на частку від його заробітку та стягнути з нього на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня винесення рішення і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 10 жовтня 2014 року первісний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 385 грн 80 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

Визнано недійсним з дня набрання цим рішенням законної сили виконавчого листа за рішенням апеляційного суду Луганської області від 11 березня 2013 року у справі про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини на користь ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 індексацію за період з квітня 2011 року по грудень 2012 року у сумі 4 737 грн 60 коп., додаткові витрати на лікування дитини в розмірі 472 грн 04 коп. Вирішено питання про судові витрати. В решті позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції змінено.

Виключено з резолютивної частини рішення суду посилання про визнання недійсним з дня набрання цим рішенням законної сили виконавчого листа за рішенням апеляційного суду Луганської області від 11 березня 2013 року у справі про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини на користь ОСОБА_3

Зменшено суму індексації, стягнуту з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за період з квітня 2011 року по грудень 2012 року, з 4 737 грн 60 коп. до 4 692 та загальну суму стягнення з 5 453 грн 24 коп. до 5 407 грн 60 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким к задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, апеляційний суд, з врахуванням встановлених по справі фактичних обставин та вимог ст. ст. 184, 192 СК України, дійшов правильних висновків про обґрунтованість позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, а за відсутності індексації розміру аліментів - її проведення у відповідності до вимог закону.

Таким чином, із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 10 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення індексації та додаткових витрат на дитину, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну форми сплати аліментів на утримання дитини.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Амелін