Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/652/15 Головуючий у 1-й інстанції: Пустовіт З.П.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника - ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства „РОДОВІД БАНК", ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим,-

ВСТАНОВИЛА :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ „РОДОВІД БАНК", ОСОБА_4, в якому просив визнати припиненим договір поруки.

В обґрунтування позову посилався на те, що 22 серпня 2008 року між ПАТ "РОДОВІД БАНК" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №34.5/АК-00017.08.2, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 200 000 грн. строком до 22 серпня 2015 року зі сплатою 13 % річних за користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 22 серпня 2008 року між ним та Банком укладено договір поруки, відповідно до умов якого він прийняв на себе зобов'язання відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором.

У березні 2014 року він дізнався про те, що ОСОБА_4 укладено декілька додаткових угод до кредитного договору та змінено графіки погашення заборгованості.

Так, 10 березня 2009 року між ОСОБА_4 та Банком укладено додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, відповідно до якої сторони погодили, що починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом та нарахованими відсотками згідно з графіком платежів. Тобто, сторони змінили суттєві умови договору, а також змінили графік погашення кредиту, однак відповідні зміни не були внесені до договору поруки.

09 вересня 2009 року між ОСОБА_4 та Банком було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, відповідно до якої сторони погодили і підписали новий графік погашення заборгованості № 3, знову збільшили сукупну вартість кредиту. Виходить, що зобов'язання по кредитному договору збільшувалися щонайменше в два рази, проте жодного разу поручитель на такі зміни не надавав своєї згоди, як того вимагає законодавство. З цих підстав вважає, що договір поруки припинив свою дію через збільшення обсягу основного зобов'язання без відповідної згоди поручителя, тому просив позов задовольнити.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 в особі представника - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, допущені порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У судове засідання апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2, його представник ОСОБА_3 не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином 24 грудня 2014 року у відповідності до положень частини 5 статті 76 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не сповістили, тому на підставі частини 2 статті 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду доповідь судді, вислухавши пояснення представника ПАТ «РОДОВІД БАНК», перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що його постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні передбачені законом підстави для визнання договору поруки припиненим.

Вказаний висновок відповідає фактичним обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 525,526,530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Згідно частини 1 статті 553, частини 1 статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Судом з'ясовано, що 22 серпня 2008 року між ПАТ "РОДОВІД БАНК" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №34.5/АК-00017.08.2, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредитні кошти в сумі 200 000 грн. строком до 22 серпня 2015 року зі сплатою 13 % річних. У пункті 3.1.1 договору зазначалось, що починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 2380 грн. 95 коп. та нарахованими процентами шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок Банку ( а. с. 4-7 ).

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 22 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та Банком укладено договір поруки, відповідно до умов якого відповідач прийняв на себе зобов'язання солідарно з позичальником відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання ОСОБА_4 умов кредитного договору, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені між Банком та Позичальником до закінчення строку дії кредитного договору ( а. с. 12-14 ).

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

За змістом зазначеної норми припинення поруки зумовлюють такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення, розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним. На зміну ж умов основного договору, унаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається.

З матеріалів справи вбачається, що 10 березня 2009 року між ОСОБА_4 та Банком укладено додатковий договір № 1 до Кредитного договору, відповідно до якого пункт 3.1.1 кредитного договору викладено у наступній редакції: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом та нарахованими процентами згідно з графіком платежів ( додаток № 2 «Графік погашення заборгованості» від 09 лютого 2009 року до кредитного договору №34.5/АК-00017.08.2 ), який є невід'ємною частиною цього договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок Банку ( а. с. 8 ).

09 вересня 2009 року між ОСОБА_4 та Банком було укладено додатковий договір №2 до Кредитного договору, відповідно до якого пункт 3.1.1 кредитного договору викладено у наступній редакції: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом та нарахованими процентами згідно з графіком платежів ( додаток № 3 «Графік погашення заборгованості» від 09 вересня 2009 року до кредитного договору №34.5/АК-00017.08.2 ), який є невід'ємною частиною цього договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок Банку ( а. с. 11 ).

Всі інші умови кредитного договору, у тому числі строк його дії, залишилися незмінними.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

У даному випадку зміни до кредитного договору не вносилися. Укладені між Банком та ОСОБА_4 додаткові договори до кредитного договору не вплинули на обсяг відповідальності поручителя. Вказаними додатковими договорами було лише встановлено період, під час дії якого позичальник та поручитель не сплачували тіло кредиту або зменшився щомісячний платіж за кредитом у зв'язку з погіршенням майнового стану боржника. При цьому загальна сума кредиту, процентна ставка, розмір неустойки не змінювалися, так як і строк дії кредитного договору.

З мотивів, викладених вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що правові підстави, передбачені частиною 1 статті 559 ЦК України для припинення договору поруки, відсутні.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин при встановленні зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм цивільного процесуального закону, зазначені висновки судів відповідають обставинам справи, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Підстав для скасування або зміни судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: