Справа № 263/2198/15-ц
Провадження № 2/263/1070/2015
14 травня 2015 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого - судді Шатілової Л.Г., при секретарі Марчук К.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності,-
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що після смерті її чоловіка, ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцями за законом після смерті чоловіка є його сини - відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які прийняли спадщину після смерті свого батька. Інша ? частина вищевказаної квартири належить їй на праві спільної сумісної власності. При зверненні до Реєстраційної служби Маріупольського МУЮ їй було відмовлено у реєстрації майнових прав на нерухоме майно, у зв'язку з тим, що співвласник квартири помер, а квартира є об'єктом права спільної сумісної власності. На даний час вона не може оформити право власності, тому просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири.
Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти заочного розгляд справи.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутністю суду не надали.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який було розірвано 31.08.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 /а.с. 10/.
Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 11.10.1996 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 3/.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.
З копії спадкової справи № 10/2014, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину у вигляді ? частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, прийняли сини померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Листом начальника реєстраційної служби Маріупольського МУЮ ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації майнових прав на нерухоме майно, а саме на ? частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що співвласник квартири помер, а квартира є об'єктом права спільної сумісної власності /а.с. 9/.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документу, що посвідчує його право власності.
Враховуючи, що у судовому засіданні було встановлено, що позивачка є співвласницею ? частини квартири АДРЕСА_2, загальною площею 31,4 кв. м., житловою площею 18,9 кв. м., однак остання не може зареєструвати своє право власності у реєстраційних органах через смерть іншого співвласника, суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею у судовому порядку право власності на ? частину вищевказаної квартири.
Керуючись ст. ст. 321, 368, 370, 392 ЦК України, ст. 60 СК України, ст.ст. 15, 30, 131, 197, 209-210, 212-213, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити у повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 31,4 кв. м., житловою площею 18,9 кв. м..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня проголошення заочного рішення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Л.Г.Шатілова