Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/4515/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Надопта А.А.,

при секретарі - Онисько С.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання прав і обов»язків забудовника,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання прав і обов»язків забудовника.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки-ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщини, зокрема, на незавершений будівництвом будинок (7 % готовності), який знаходиться в АДРЕСА_1.

Чоловіком позивачки за життя заповітного розпорядження залишено не було.

Після смерті свого чоловіка, позивачка в порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом (ст.1261), а саме ч.3 ст.1268 зазначеного Кодексу спадщину прийняла, оскільки поживала разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконкому Неветленфолівської сільської ради Виноградівського району за №01-28/1618 від 28.11.2014 року, а також відміткою про її зареєстроване місце проживання у її внутрішньому паспорті громадянина України.

Спадкоємцем першої черги до спадкового майна, згідно до ст.1261 ЦК України, є також двоє її дітей-відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які спадщину після смерті батька не прийняли, жодних дій, які б свідчили про її намір таку прийняти не вчинила і жодних претензій до спадкового майна, яке залишилось після смерті її чоловіка не мали і не мають, про що подали письмові заяви про відмову від прийняття спадщини.

Інших спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, немає.

В зв'язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті чоловіка, позивачка звернулася до нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори для подачі нею документів на оформлення спадщини, що залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_5

Разом з тим державним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв"язку із тим, що її чоловіком за життя не було оформлено правовстановлючі документи на спадковий будинок та роз'яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду.

Позивачка ОСОБА_1, про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилася, однак до суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлені належним чином своєчасно, в судове засідання не з'явилися, однак до суду подали заяву про розгляд справи за їх відсутності та про те, що не заперечують проти задоволення позову.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки-ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщини, зокрема, на незавершений будівництвом будинок (7 % готовності), який знаходиться в АДРЕСА_1.

Чоловіком позивачки за життя заповітного розпорядження залишено не було.

Після смерті свого чоловіка, позивачка в порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом (ст.1261), а саме ч.3 ст.1268 зазначеного Кодексу спадщину прийняла, оскільки поживала разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконкому Неветленфолівської сільської ради Виноградівського району за №01-28/1618 від 28.11.2014 року, а також відміткою про її зареєстроване місце проживання у її внутрішньому паспорті громадянина України.

Спадкоємцем першої черги до спадкового майна, згідно до ст.1261 ЦК України, є також двоє її дітей-відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які спадщину після смерті батька не прийняли, жодних дій, які б свідчили про їх намір таку прийняти не вчинила і жодних претензій до спадкового майна, яке залишилось після смерті її чоловіка не мали і не мають, про що подали письмові заяви про відмову від прийняття спадщини.

Інших спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, немає.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз'яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

В зв'язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті чоловіка, позивачка звернулася до нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори для подачі нею документів на оформлення спадщини, що залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_5

Разом з тим державним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв"язку із тим, що її чоловіком за життя не було оформлено правовстановлючі документи на спадковий будинок та роз'яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Разом з тим, у відповідності до п.8 Постанови ПВС № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Згідно інформаційного листа ВССУ № 24-150/0/4-13 28.01.2013 року, виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК, частини першої статті 182 ЦК та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 (зі змінами і доповненнями станом на 22 січня 2009 року), право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (частина третя статті 331 ЦК), відтак статтею 331 ЦК не передбачено можливості визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Разом з тим, у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним.

Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням.

Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе.

Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Отримати Свідоцтво про право на спадщину на недобудований спадковий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 я не в змозі, позаяк моїм чоловіком за життя, будівництво такого не було завершено і відповідно не було належним чином здано такий в експлуатацію і не проведено реєстрації даного об'єкту нерухомості в органах БТІ та на сільраді.

Згідно Довідки КП Виноградівського РБТІ за №719 від 31.10.2014 року, стан готовності вказаного будинку, складє 7%, він не є самочинно збудованим, побудований на спеціально відведеній для цієї мети земельній ділянці, однак потребує завершення його будівництва, введення його в експлуатацію і відповідно реєстрації прав на нього, що може бути здійснене тільки забудовником.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.16, 392 ЦК України, ст. 124 Конституції України,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_1, (ІПН НОМЕР_1) права та обов'язки забудовника щодо незавершеного будівництвом об'єкту нерухомості - житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 (7% готовності) з правом здачі будинку в експлуатацію та отримання на своє ім'я документів, що посвідчують право власності

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта