Справа №583/2457/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Олійник О. В.
Номер провадження 22-ц/788/119/15 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Попруги С. В. , Рибалки В. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності на прибудову, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Встановлено згідно з варіантом № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи ТОВ «Суми експерт» (судовий експерт Лебедєва В.А.) від 27 жовтня 2014 року № 49 наступний порядок користування земельною ділянкою площею 1000 кв.м по АДРЕСА_1:

- у користування ОСОБА_3 виділено земельну ділянку загальною площею 401 кв.м, у тому числі під будівлями, городом, яка в додатку 1 аркуш 2 до висновку цієї експертизи зафарбована блакитним кольором;

- у користування ОСОБА_4 виділено земельну ділянку загальною площею 481 кв.м, у тому числі під будівлями, городом, яка в додатку 1 аркуш 2 до висновку цієї експертизи зафарбована жовтим кольором;

- залишено у спільному користуванні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 земельну ділянку двору площею 118 кв.м, яка в додатку 1 аркуш 2 до висновку даної експертизи незафарбована.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 260,75 грн. судового збору та 975 грн. витрат на проведення експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення в частині відмови визнання права власності на самочинну прибудову.

При цьому доводить, що відповідачем не було доведено, що прибудова, здійснена ним до своєї частини житлового будинку, порушує її права.

Крім того, вказує, що розподіл земельної ділянки по АДРЕСА_1 для користування позивачу та відповідачу здійснено висновку експертизи за варіантом№2 та здійснена прибудова знаходиться на земельній ділянці, яка відведена у користування ОСОБА_3

В іншій частині позивачем судове рішення не оскаржується, відтак і апеляційним судом його законність і обґрунтованість перевіряється в оскаржуваній частині.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, проте своїм процесуальним правом на участь у ньому не скористалися, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в частині визнання права власності на самочинну прибудову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачкою доведено факт порушення її прав будівництвом прибудови внаслідок недодержання позивачем санітарних та будівельних норм і правил.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно з'ясував обставини справи, вірно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував відповідні їм норми матеріального права.

Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності (ч.4 ст.357 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Охтирського міськнарсуду Сумської області від 16 травня 1980 року визнано право власності в домоволодінні, розташованому в АДРЕСА_1, за ОСОБА_7 на 23/50 частини, виділивши в житловому будинку приміщення № 1-2 площею 12,8 кв.м., частину приміщення № 1-3 площею 8,3 кв.м., частину приміщення веранди № 1-1 площею 6,6 кв.м., сарай «Б», погріб «б», сарай «Г», туалет «Д», 1/2 частину огорожі № 1 і № 2, а за ОСОБА_8 визнано право власності в домоволодінні, розташованому в АДРЕСА_1 на 27/50 частини, виділивши в житловому будинку приміщення № 1-5 площею 3.2 кв.м., № 1-4 площею 6.2 кв.м., частину приміщення № 1-3 площею 12.1 кв.м., частину приміщення веранди № 1-1 площею 3.4 кв.м., погріб «а», літню кухню «В», прибудову «в», 1/2 частину огорожі № 1 і № 2.

За даним рішенням суду у спірному житловому будинку було влаштовано другий вхід до будинку.

Рішення суду було зареєстровано в БТІ.

У подальшому виділені у натурі частки цього житлового будинку перебували у власності інших громадян, а на час виникнення спору між сторонами по справі вони є власниками, зокрема: ОСОБА_3 належить 23/50 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 грудня 2012 року, 27/50 частин ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 01 вересня 1998 року, чого ними і не заперечується.

Судом також було встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК № 455079, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є співвласниками земельної ділянки площею 0,1 га, яка розташована по АДРЕСА_1, частка ОСОБА_4 становить 27/50, частка ОСОБА_3 становить 23/50.

Встановлено, що позивач на земельній ділянці, що знаходиться у спільній частковій власності сторін, самовільно, без направлення до Інспекції ДАБК у Сумській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт, розпочав будівництво прибудови.

З акту Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області за № 749 щодо перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19 вересня 2013 року вбачається, що головним державним інспектором Інспекції 19 вересня 2013 року було винесено ОСОБА_3 припис про зупинення виконання будівельних робіт, зобов'язано ОСОБА_3 привести у відповідність до вимог чинного законодавства самочинно розпочате будівництво прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1 шляхом виконання заходів, передбачених статтями 27, 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Стаття 34 вказаного Закону встановлює правило можливості проведення будівельних робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, шляхом направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Позивач не надав суду доказів виконання припису інспектора ДАБК від 19 вересня 2013 року.

З листа в.о. начальника Охтирського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Сумській області від 01 жовтня 2013 року, у відповідь на звернення ОСОБА_4, вбачається, що біля прибудови, в якій ОСОБА_3 планує влаштувати санвузол, споруджений каналізаційний колодязь безпосередньо біля стіни прибудови та на відстані 1,5 м від веранди і 4 м від житлового приміщення ОСОБА_4, з порушенням вимог діючих санітарних норм і правил та ДБН.

Так, відповідно до таблиці 3 до п.2.13 ДБН 79-92, відстань від житлових будинків до септиків повинна складати не менше 5 метрів, а до фільтраційного колодязя продуктивністю до 1 куб.м на добу не менше 8 метрів.

Відповідно до п. 2.21 та 2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров'я України 17.03.2011 N 145, рідкі відходи, що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). Вигреби повинні бути віддалені від стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м.

Отже, за встановлених фактичних обставин та вимог закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову про визнання за позивачем права власності на самочинно зведену прибудову до належної йому частини житлового будинку.

Сам лише факт перебування спірної прибудови на частині земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивача, не може бути підставою для визнання права власності на зведену прибудову до будинку споруджену з порушенням встановленого законом порядку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 грудня 2014 року у даній справі в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -