Справа №577/3536/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Лебедько М.М.
Номер провадження 22-ц/788/1812/15 Суддя-доповідач - Бойко В. Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання -

Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області справу за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 серпня 2015 року

в справі за скаргою Публічного акціонерного товариства « Всеукраїнський акціонерний банк « на постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області Литвин Валентини Андріївни про відмову у відкритті виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а :

22 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство " Всеукраїнський акціонерний банк " ( далі - ПАТ ) звернулося до суду зі скаргою і просило визнати неправомірними та скасувати дві постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Литвин В.А. від 01.07.2015 р. про відмову у відкритті виконавчих проваджень, а також зобов"язати державного виконавця відкрити виконавчі провадження.

Обгрунтовувало вимоги тим, що вказаними двома постановами відмовлено на підставі п. 8) ч. 1 ст. 26 Закону України « Про виконавче провадження » ( далі - Закон ) у відкритті виконавчих проваджень по виконавчим листам про стягнення в солідарному порядку на користь ПАТ з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 25799 грн. 53 коп. Постанови вмотивовано неможливістю виконати вимоги заявника, оскільки сума боргу по кожному виконавчому документу менша, ніж вказана у заяві про відкриття виконавчого провадження, що виключає здійснення виконавчого провадження.

ПАТ зазначало, що державний виконавець своїми діями та рішеннями порушив право банку на отримання присуджених коштів.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 серпня 2015 року скаргу ПАТ задоволено частково. Дії суб»єкта оскарження щодо винесення 01.07.2015 р. постанов ВП 47982186 та ВП 47982090 про відмову у відкритті виконавчого провадження визнано неправомірними.

Зобов"язано державного виконавця Литвин В.А. відкрити виконавчі провадження з виконання рішення Конотопського міськрайонного суду від 28.07.2010 р. у справі №2-1771/2010 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ заборгованості за кредитним договором. В решті вимог ПАТ відмовлено.

Вказану ухвалу суду Відділ ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції в Сумській області оскаржив в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати. В доводах апеляційної скарги зазначається, що прийняті державним виконавцем процесуальні рішення узгоджуються з приписами ст. 26 Закону, сума боргу по виконавчому документу становить 25799 грн. 53 коп., в той час, як у заяві про відкриття виконавчого провадження зазначено - 25839 грн.25 коп.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи

За змістом ч. 2 ст. 387 цього Кодексу, у разі встановлення обгрунтованності скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов"язує державного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Як було встановлено судом першої інстанції та як вбачається із матеріалів справи, рішенням Конотопського міськрайонного суду від 28.07.2010 р. по цивільній справі №2-1771/2010, яке набрало законної сили, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ 25963 грн. 54 коп. заборгованості за кредитним договором №55 від 18 квітня 2008 року, а також з кожного по 129 грн. 69 коп. судового збору та по 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Обов'язковість рішень суду полягає у тому, що вони не можуть бути скасовані або змінені будь-якими адміністративними або державними органами, громадськими організаціями тощо та їх посадовими чи службовими особами; ці органи та особи не можуть винести іншого рішення у цій судовій справі; ці органи та особи не можуть приймати актів, що суперечать рішенню суду, виходячи із припущення про його неправильність; жоден орган, крім вищестоящого суду, не може скасувати рішення суду.

Стаття 6 ЄКПЛ гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру. У справі " Горнсбі проти Греції " ЄСПЛ зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Крім того, слід наголосити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до статей 1, 5 та 11 вищезгаданого Закону, виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положень ст. 124 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконавчі листи судом було видано 02.09.2010 р., вони за своїм змістом відповідають вимогам ст. 18 Закону.

Відповідно до п. 8) ч. 1 ст. 26 Закону, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції в тій частині, що державний виконавець в оскаржуваних постановах про відмову у відкритті виконавчого провадження не навів обставин, які прямо передбачені законодавством та які виключають можливість здійснення виконавчого провадження за наведеним виконавчим листом.

У заяві про відкриття виконавчих провадження стягувачем зазначена сума боргу - 25839,25 грн., що є меншим, ніж та сума, що стягнута судом та зазначена у виконавчому листі ( 25963 грн. 54 коп. ). Однак вказана обставина прямо не передбачена законом, як така, що виключає відкриття виконавчого провадженя.

Не передбачено спеціальних вимог до заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження і статтею 19 Закону. Після відкриття виконавчого провадження, мається можливість уточнити розмір заборгованості перед стягувачем.

За змістом ст. 11 вказаного вище Закону, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що постанови державного виконавця були винесена з порушенням чинного законодавства, судом були повно встановлені обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області відхилити.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 серпня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -