№ 201/359/15-ц
провадження 2-з/201/58/2015
УХВАЛА

17 лютого 2015 року м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про забезпечення позову по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і витрат,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" особі філії "ДРУ" 15 січня 2015 року звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та витрат.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2015 року позивачу було надано строк для усунення недоліків в позовній заяві, які ним було усунуто та подано позовну заяву публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і витрат.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2015 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання.

ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" 16 лютого 2015 року до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій воно просить суд накласти арешт на все майно, яке належить відповідачам, у тому числі на: 1/3 частину квартири "АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом; квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2, договору купівлі продажу, оскільки відповідачами належним чином не виконуються умови укладених договорів, в зв'язку з чим утворилася заборгованість, щодо якої банк подано зазначену позовну заяву до вказаних відповідачів та заборгованість, яку він спросить стягнути, є значною, а тому позивач вважає, що у відповідачів відсутній намір стосовно неупередженого та своєчасного повернення коштів, також відповідачами можуть вживатися дії щодо відчуження належного їм майна на користь третіх осіб з метою ухилення від виконання, що зробити неможливим виконання рішення суду.

У частині 2 статті 151 ЦПК України вказано, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову в ній не обґрунтовано необхідність застосування саме такого види забезпечення позову (накладення арешту на майно, що належить відповідачам), який зазначено у заяві; не зазначено на яке саме: все нерухоме майно відповідачів слід накласти арешт; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний вид забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, позивач у своїй заяві не додає жодних відомостей відносно дійсної вартості майна на яке слід накласти арешт, однак такі відомості потрібні для визначення, що вид забезпечення позову буде співмірним із заявленими вимогами.

Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, вважаю необхідним вказану заяву повернути, оскільки вона була подана без додержання вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 151, ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Повернути публічному акціонерному товариству "Банк "Фінанси та Кредит" заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і витрат.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя