Провадження № 2/638/1573/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Долгової К.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 суму боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.06.2013 року між ними був укладений договір позики, в який 05.07.2013 року були внесені зміни, шляхом укладення відповідного договору, відповідно до якого ОСОБА_2 були надані відповідачу грошові кошти у розмірі 56 000 грн., що в еквіваленті становить 7009,00 дол.США. На підставі викладеного, позивач просить, з урахуванням уточнень, наданих у судовому засіданні, стягнути з ОСОБА_3 суму боргу за договором позики у розмірі 111230 грн. та судовий збір.

Позивач в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги, з підстав, викладених у позові. При цьому повідомила, що грошові кошти у сумі 56000 передавала відповідачу у гривнях.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні 28.01.2015 року відповідач позовні вимоги визнав в частині стягнення суми боргу у розмірі 56 000 грн., оскільки саме цю суму у гривнях він позичив відповідно до договору.

В подальшому відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09 червня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованим в реєстрі за № 356, згідно умов якого ОСОБА_2 передала до підписання цього договору ОСОБА_3 гроші в сумі 16 000 грн.

Також встановлено, що 05 липня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір про зміни №1 до Договору позики від 09.06.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованим в реєстрі за № 452, згідно умов якого сторони дійшли згоди про те, що в Договорі позики грошей від 09.06.2013 року пункт 1 викласти у новій редакції, а саме «ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_2 гроші в сумі 56 000 (п'ятдесят шість тисяч) гривень, що еквівалентно 7009,00 дол.США. Зазначену вище суму грошей позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві готівкою у вказаний строк до 09 серпня 2013 року без нарахування відсотків».

Згідно пояснень позивача, наданих в судовому засіданні, за договором позики ОСОБА_5 отримав саме 56 000 гривень, а не 7009,00 дол.США.

Ці обставини у судовому засіданні визнані відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Як вбачається з матеріалів позову станом на 05.02.2015 року відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, доказів повернення суми боргу суду не надав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій саме кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Приписами законодавства встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На підставі викладеного, враховуючи, що сума позики була надана позичальнику у національній валюті в розмірі 56 000 грн., суд вважає вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Також, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 526,610,626,1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст. 10,11,61,88,209,212,214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2) суму боргу за договором позики у розмірі 56 000 (п'ятдесяти шести тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 560 (п'ятсот шістдесят) гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий - суддя: Д.В.Цвірюк