Справа № 307/4512/14-ц
Провадження № 2/307/333/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд

Закарпатської області

В складі : головуючого : Чопик В.В.

при секретарі: Олексій Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивачка пред'явила позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 04 квітня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Цей реєстрації шлюбів за актовим записом № 45. У шлюбі у них і лютого 2013 року народився син ОСОБА_3. З самого початку їх сімейне життя не складалося, у них постійно виникали непорозуміння через зловживання відповідачем спиртним, які спричиняли систематичні конфлікти, а після народження сина відповідач ще й відмовився працювати в інтересах сім'ї, через що їх сімейні стосунки більше двох років назад були повністю припинені, відповідач переїхав жити до своїх батьків в с. Нижня Апша, вони цей період проживають окремо, кожен у своїх батьків. Тому вважає, що їх шлюб розпався, так як разом вони не живуть, спільне господарство не ведуть, спільного сімейного бюджету не ведуть. Єдиним спільним зобов'язанням є утримання сина, але цей обов'язок вона фактично виконую сама. Між нею та відповідачем остаточно і безповоротно втрачені почуття любові та поваги, без чого не може повноцінно існувати жоден шлюб. Відповідач тривалий час проживає з іншою жінкою, що принижує її гідність. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Тому вона просить розірвати шлюб. Примирення між ними не можливе. Син після переїзду батька до своїх батьків залишився проживати з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач і зараз не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Всі доходи, які він отримує, працюючи по найму вдома та на заробітках за межами області використовує на особисті потреби. Вона має періодичні доходи від сезонних робіт, за рахунок яких забезпечує дітей, сама займається їх вихованням. Відповідач відмовився у добровільному порядку укласти угоду про сплату аліментів чи надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Зважаючи на те, що відповідач періодично працює по найму, має нерегулярний, мінливих дохід, хронічних хвороб не має, фізично здоровий, аліменти нікому не платить і тому вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання їх сина ОСОБА_3 в найближчі роки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривен.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. .

Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка 04 квітня 2012 уклала шлюб з відповідачем, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 09.11.2012 року. Від даного шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 07.02.2013 року, який перебуває на повному утриманні та вихованні у позивачки.

Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є: 1. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини. 2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом позивачка та відповідач спільним життям не проживають більше двох років, він проживає з іншою жінкою.

Таким чином, суд вважає, що фактичних сімейних стосунків між сторонами не має, а тому приходить до висновку, що шлюб між ними носить формальний характер, а тому його слід розірвати.

Разом з цим, судом встановлено, що позивачка ніде не працює і потребує матеріальної допомоги.

Відповідач не має постійного місця роботи, а тому його доходи носять мінливий характер.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст..184 Сімейного кодексу якщо платник аліментів має не регулярний мінливий дохід , частину доходів одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин , що мають істотне значення , суд за заявою стягувача або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1000 щомісячно на дитину до його повноліття.

Керуючись ст. ст. 10, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 180, 184 СК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований у виконкомі Нижньоапшанської сільської ради, актовий запис № 45 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1000 щомісячно на дитину до його повноліття починаючи з 10.12.2014 р.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині одномісячного стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. на дитину.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.В. Чопик