АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Тамакулової В.О.

при секретарі - Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2014 року про забезпечення позову, -

в с т а н о в и л а:

Звертаючись з апеляційною скаргою ОСОБА_2 просила скасувати ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2014 року про забезпечення позову, за якою було накладено заборону на вчинення дій, спрямованих на відчуження у будь-який спосіб квартири АДРЕСА_1, посилаючись на її незаконність.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в сумі 5 925 доларів США.

Одночасно із позовом ОСОБА_3 подав заяву про його забезпечення шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, вид забезпечення позову, з обґрунтуванням необхідності його застосування, та інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до роз*яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з*ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам.

За вимогами ч.3 ст.152 ЦПК України вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву, суддя не прийняла до уваги зазначені вимоги закону та не перевірила чи є співмірними позовні вимоги та вартість квартири АДРЕСА_1, на яку була накладена заборона вчинення дій, спрямованих на її відчуження.

Крім того, позивач, звертаючись з заявою про забезпечення позову просив накласти арешт на квартиру відповідачки. Ухвалою судді було заборонено відчуження зазначеної квартири до набрання чинності рішенням суду по даній справі.

Таким чином, суддя з власної ініціативи змінила вид забезпечення позову. Позивач просив застосувати п.1. ч.1 ст.152 ЦПК України ( арешт майна), а суддя фактично застосувала п. 2 цієї ж статті ( заборона вчиняти дії), але в ухвалі вказала п.1.ч.1.ст.152 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що такі дії судді є неправильними. Перераховуючи в ч.1 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову та зазначаючи в ч.2 цієї ж статті про право суду вжити інші види, законодавець не надає суду право самостійно обирати вид забезпечення позову. Це порушує принцип диспозитивності процесу.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суддя суду першої інстанції взагалі не мотивувала свою ухвалу, переписавши лише диспозицію норми права про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити не можливим виконання рішення суду. Винесення немотивованої ухвали про забезпечення позову є процесуальним порушенням з боку судді.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвалу судді, підлягає скасуванню, на підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України. А отже апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2014 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, бо не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Судді: Л.М. Болтунова С.П. Козлов В.О. Тамакулова