Провадження № 2/645/434/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Харків

Фрунзенський райсуд м. Харкова в складі: головуючого - судді Алфьорової Т.М. за участю секретаря судових засідань Ляхової І.Ю., прокурора прокуратури Фрунзенського району м.Харкова Осадчої Л.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітейФрунзенського району Управління служб у справах дітейДепартаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з відповідачем були в фактичних шлюбних відношеннях з 2001 року по 2011 рік і мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її утриманні, проживає разом з нею. Відповідач не виконував свої батьківські обов'язки відносно сина, а саме: не займався вихованням, не забезпечує матеріально, не цікавиться станом його здоров'я та жодним іншим способом не проявляє батьківського піклування про дитину. Починаючи з 2006 року він ні разу не бачився з сином, ні одного разу не подзвонив по телефону. При таких обставинах, вважає, що батька треба позбавити батьківських прав відповідно до вимог ст. 164 СК України.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю і пояснила про обставини викладені вище, а також пояснила, що відповідач після народження сина став мешкати окремо в іншій кімнаті і ніякої допомоги не надавав, відносно неї з його боку було насильство і тому вимушена піти від нього з сином.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи сповіщався належним чином за останнім відомим місцем проживання, про що свідчить повідомлення, але в судове засідання не з'явився, письмових заперечень не надав.

Третя особа - Служба у справах дітейФрунзенського району Управління служб у справах дітейДепартаменту праці та соціальної політики Харківської міської радисповіщена належним чином, надана заява про слухання справи за їх відсутністю, а рішення винести в інтересах дитини.

Суд, вислухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, а також думку прокурора, який не заперечував проти позбавлення батьківських прав відносно відповідача, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що сторони - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мешкали разом з 2001 р. по 2011р. і мають сумісну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: «виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці».

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач ОСОБА_4 не виконував та не виконує. Як вже було зазначено, відповідач не проявляв до сина батьківської турботи, не цікавився та не відвідував його, не турбувався про його фізичний і духовний розвиток, не надавав матеріальної допомоги на його виховання.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України - право на звернення з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина

Згідно ст.164 СК України - батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили в судовому засіданні той факт, що ОСОБА_4 з сином не спілкується та будь яку матеріальну допомогу на його утримання не надає. Позивач ОСОБА_3 утримує сина сама.

Згідно інформації навчальних закладів, а саме: Харківської спеціалізованої школи 1-111 ступенів № 114 від 30.09.2014 року, активну участь у житті класу приймає мати, батько дитини жодного разу не з'являвся до шкільного закладу, та не приймав участі у вихованні та навчанні дитини, не цікавився її успіхами та поведінкою.

Відповідно до висновку Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 90 від 11.12.2014 р. управління вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4, який ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків відносно утримання та виховання неповнолітньої доньки.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи в першу чергу з інтересів дитини .

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень .

Відповідач в судове засідання не з'являється, не надав доказів, що спростовують вимоги позивача, не надав заперечень, що свідчать про його небажання займатися сином, відстоювати свої інтереси й інтереси дитини.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-214, 294, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРИШИВ :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітейФрунзенського району Управління служб у справах дітейДепартаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя -