Дата документу 12.01.2015
Провадження № 4-с/320/1/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Бахаєва І.М.,

при секретарі Фурсовій Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження № 45448029, № 45448167 та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження № 45448029, № 45448167 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, мотивуючи наступним, 28.11.2014 року ОСОБА_1 отримав постанову від 13.11.2014 року про відкриття виконавчого провадження № 45448029 про примусове виконання виконавчого листа № 320/5662/14-ц виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «ММК» штрафу в сумі 1 365 000 грн. та постанову від 13.11.2014 року про відкриття виконавчого провадження № 45448167 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «ММК» штрафу в сумі 2 294 грн. Також з реєстру виконавчих проваджень йому стало відомо про винесення іншої постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та просить суд визнати дії державного виконавця стосовно відкриття виконавчих проваджень і винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження неправомірними та скасувати зазначені постанови від 13.11.2014 року.

Підставою для визнання дій неправомірними та скасування постанов ОСОБА_1 вважає те, що державним виконавцем помилково і неправильно зазначено назву суду, а також те що він позбавлений можливості отримати судове рішення, на підставі якого видані виконавчі листи, для оскарження його в касаційному порядку і тому державний виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про час і дату судового засідання повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутності, на задоволенні скарги наполягає в повному обсязі.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час і дату судового засідання повідомлена належним чином.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час і дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача ТОВ «Торговий дім «Камаз» в судове засідання не зявився, про час і дату судового засідання повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання також не зявився, про час і дату судового засідання повідомлений належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши зібрані у справі докази, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Таким чином, державний виконавець правомірно прийняла рішення про відкриття виконавчих проваджень і одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження винесла постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Однак, неможливість отримання заявником судового рішення, на підставі якого були видані виконавчі листи, для оскарження його в касаційному порядку не може служити обставиною, що виключає здійснення виконавчого провадження.

Згідно ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 210, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження № 45448029, № 45448167 та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відмовити повністю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ