Справа № 265/6740/14-ц
Провадження № 2/265/127/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О. В.,

при секретарі Григор А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування житловим приміщенням та укладення окремого договору найму житлового приміщення,

третя особа - житлово-комунальне підприємство "Азовжитлокомплекс",

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування житловим приміщенням та укладення окремого договору найму житлового приміщення.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що у 1968 році її матері - відповідачці ОСОБА_6, на сім'ю, яка на той час складалася з неї, її батька, двох її сестер і двох братів, була виділена чотирьохкімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1. На підставі рішення Орджонікідзевського районного виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22 січня 1997 року № 18/1, ОСОБА_6 було видано ордер на вказану квартиру. З часу отримання квартири і до 1977 року, та з 1992 року по 2003 рік вона проживала в цій квартирі, як член сім'ї, однак 25 квітня 2003 року вона була знята з реєстрації за вказаною адресою. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 червня 2014 року її вселено у спірну квартиру, але до теперішнього часу дане рішення не виконане внаслідок поведінки відповідачів. На даний час у квартирі зареєстровані вона, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, але фактично проживають лише відповідачі. Свою відмову у її вселенні пояснюють відсутністю визначеного порядку користування квартирою між ними. На даний час між нею та відповідачами склались неприязні стосунки, і вона бажає вселитись до квартири, мешкати в ній, приватизувати належну їй частку, але у прийнятті заяви про приватизацію їй відмовлено, оскільки відповідачі, як особи, зареєстровані в квартирі, не бажають приватизувати її. Посилаючись на діюче законодавство, просить визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши їй ізольовану кімнату площею 11,8 кв.м, відповідачам залишити інші три кімнати; кухню, коридор та вбиральню залишити в загальному користуванні; зобов'язати Орджонікідзевську районну адміністрацію Маріупольської міської ради укласти окремі договори найму вказаного жилого приміщення між нею та відповідачами.

20 листопада 2014 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1, в якій вона просить визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши їй в користування ізольовану кімнату № 3 площею 9,8 кв.м, відповідачам - кімнату № 4 площею 9,6 кв.м, кімнату № 5 площею 17,2 кв.м, кімнату № 6 площею 7,8 кв.м; кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор, вбудовану шафу залишити в загальному користуванні; зобов'язати Орджонікідзевську районну адміністрацію Маріупольської міської ради укласти між нею, а також відповідачами, окремі договори найму милого приміщення вказаної квартири.

Позивач до судового засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, за участю її представника ОСОБА_8 Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_8 позовні вимоги підтримала, зазначала, що на даний час позивачка вселена до спірної квартири, родичі (відповідачі по справі) виділили їй кімнату, яку наразі позивачка просить виділити їй у користування. Просила позов задовольнити. В останнє судове засідання представник позивачів не прибула, надіславши заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити.

Відповідачі до судового засідання не з'явились, надіславши заяву, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, за участю їх представника ОСОБА_9

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_9, діючий за договором про надання правової допомоги, проти позову заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_1 жодного разу до суду не прибула, отже її справжнє волевиявлення невідоме. В останнє судове засідання не з'явився, про причин неприбуття суд не повідомив.

Представник третьої особи - житлово-комунального підприємства «Азовжитлокомплекс» Пріщепа А.О., діюча на підставі довіреності, до судового засідання не з'явилась, надіславши заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, на підставі діючого законодавства.

З'ясувавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1. Квартира належить до державного житлового фонду; наймачем квартири є ОСОБА_6, позивач ОСОБА_11 є донькою наймача.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 червня 2014 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_11 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про вселення; ОСОБА_1 вселена до квартири АДРЕСА_1; у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_11 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою - відмовлено. Рішення набрало законної сили 29 липня 2014 року.

Згідно технічної документації квартира складається з чотирьох ізольованих жилих кімнат: № 3 площею 9,8 кв.м, № 4 площею 9,8 кв.м, № 5 площею 17,2 кв.м, № 6 площею 7,8 кв.м., а також коридору № 1 площею 8 кв.м, кладової № 2 площею 1,0 кв.м, кухні № 7 площею 5,8 кв.м, ванної кімнати № 8 площею 2,1 кв.м, вбиральні № 9 площею 1,1 кв.м, кладової № 10 площею 1,2 кв.м. Всього житлова площа складає 44,6 кв.м., загальна площа 63,8 кв.м.

У позові позивачка просить залишити у спільному користуванні кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор, та вбудовану шафу, яку суд, враховуючи наведені вище технічні характеристики вважає кладовою.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою та укладення окремого договору найму, суд керується діючим житловим законодавством.

Так, у відповідності з положеннями ст.. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, зі згоди проживаючих разом з ним членів сім'ї, укладення з ним окремого договору найму, якщо житлова проща, що припадає на його частку, може бути виділена у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення у будинках державного та громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване житлове приміщення, що складається з однієї або декількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: житлове приміщення, хоча і є ізольованим, але розміром менше встановленого для надання одній людині (ч.1 ст. 48), частина кімнати або кімната, пов'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, кладочка тощо).

Представник позивача зазначала, що ОСОБА_1 вселена до квартири АДРЕСА_1, між мешканцями квартири встановився певний порядок користування житловими приміщеннями, а саме, ОСОБА_1 користується кімнатою № 3 площею 9,8 кв.м, кімнатами №№ 4, 5, 6 користуються відповідачі. Будь-яких доказів на спростування доводів представника позивача з боку відповідачів не надано.

Положеннями ст. 48 ЖК України передбачено, що житлове приміщення надається громадянам у межах норми житлової площі (тобто не більше), але не менше розміру, визначеного відповідним органом.

Так, відповідно до Постанови виконкому Донецької обласної ради народних депутатів і президіуму обласної ради професіональних спілок від 09 січня 1985 року «Про введення у дію Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Україні» у Донецькій області норма житлової площі для постановки на квартирний облік становить 6 та менше квадратних метрів на одну особу.

Зважаючи на наведене, суд прийшов до висновку, що виділ позивачеві жилої кімнати № 3 площею 9,8 кв.м., яка є ізольованим жилим приміщенням і знаходиться у фактичному користуванні позивача, не порушує права відповідачів та відповідає вимогам житлового законодавства, та вважає можливим позов задовольнити.

У позові позивач просить зобов'язати Орджонікідзевську районну адміністрацію Маріупольської міської ради укласти два окремих договори найму жилого приміщення спірної квартири - з нею та з відповідачами.

Суд вважає, що окремий договір найму має бути укладений з позивачкою, за її позовними вимогами. Для цього суд зобов'язує укласти такий договір Житлово-комунальне підприємство «Азовжитлокомплекс».

На підставі ст. 47 Конституції України, ст. ст. 9, 63, 64, 104, 106 Житлового кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування житловим приміщенням та укладення окремого договору найму житлового приміщення - задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, у користування житлову кімнату № 3 площею 9,8 кв.м. у вказаній квартирі; кімнати № 4 площею 9,8 кв.м, № 5 площею 17,2 кв.м, № 6 площею 7,8 кв.м - залишити у користуванні ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5; кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор, кладові - залишити в спільному користуванні.

Зобов'язати житлово - комунальне підприємство «Азовжитлокомплекс» укласти з ОСОБА_1 окремий договір найму житлового приміщення, а саме житлової кімнати № 3 площею 9,8 кв.м в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області з розташуванням в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя