АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4841/14-ц Номер провадження 22-ц/786/460/15Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді : Абрамова П.С.

Суддів: Карпушина Г.Л., Корнієнка В.І.

при секретарі: Коротун І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради про визнання дій та бездіяльності неправомірними, зобов»язання усунути наслідки залиття

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вимоги за яким неодноразово уточнював, посилаючись на те, що 26 квітня 2014 року відбулося затоплення квартири АДРЕСА_1, в якій він проживає, каналізаційними стоками з вини відповідачів. Зазначав, що останні до цього часу не усунули наслідки даного затоплення, відповідач КП «ЖЕО № 2» за фактом аварії обмежився лише фіксацією факту залиття квартири, без зазначення обсягів робіт щодо усунення пошкоджень та забезпечення відновлення санітарно - епідемологічного стану. Прохав визнати неправомірними дії ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що призвели до засмічення внутрішньобудинкової каналізаційної системи; визнати неправомірною бездіяльність КП «ЖЕО № 2», яка полягає у невиконанні ремонтних робіт по усуненню наслідків залиття помешкання каналізаційними стоками; зобов'язати КП «ЖЕО №2» усунути наслідки залиття каналізаційними стоками його помешкання.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохав рішення місцевого суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши межі апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з підстав, визначених ст.308 ЦПК України.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено місцевим судом першої інстанції, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належить до комунальної власності міста Полтави та знаходиться на балансі КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради.

26 квітня 2014 року в даному житловому будинку відбулося засмічення каналізаційного стояка стороннім предметом в мережі каналізації між 3-м та 4-м поверхом. В результаті виникнення засмічення виникло підтоплення нижче розташованих квартир № 102 та № 92, що підтверджено актом від 05.05.2014 року (а. с. 4) та не оспорювалось жодною із сторін по справі. В квартирі № 92 , наймачем якої є позивач у справі було виявлено сліди підтоплення (руді плями):

- в кухні на стелі пофарбованої вапном 0, 5 кв. м. ,

- в санвузлі на стелі пофарбованої вапном 0, 6 кв.м.

(а. с. 4)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, місцевий суд виходив з безпідставності заявлених позовних вимог, оскільки в судовому засіданні не було встановлено неправомірність дій відповідачів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції позивачем ОСОБА_2 не надано суду доказів на підтвердження тієї обставини, що саме з вини мешканців квартири № 122 відбулося засмічення каналізаційної системи будинку по АДРЕСА_1.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.64). ОСОБА_5, ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3, але даних, що вони там дійсно проживають немає.

З акта обстеження квартири АДРЕСА_1 від 05 травня 2014 року не вбачається, хто є винним у залитті квартири позивача. В ньому зафіксований лише факт залиття (а. с. 4).

Таким чином висновки місцевого суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є вірними.

Доказів , що саме відповідачі ОСОБА_5 здійснили засмічення каналізації суду не надано.

В ході апеляційного розгляду справи представник ЖЕО № 2 пояснив суду , що засмічення каналізації могло статися з будь якої квартири з 4 до 9 поверхів , та що забиття каналізації відбулося між 3 та 4 поверхом.

У відповідності з вимогами ст.. 60 п.4 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів також погоджується з висновками місцевого суду і в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до КП «ЖЕО-2» про визнання дій та бездіяльності відповідача неправомірними, зобов'язання усунути наслідки залиття за безпідставністю позовних вимог.

Ст. 24 Закону України «Про житлово комунальні послуги» встановлені права та обов'язки балансоутримувача.

Наказом № 150 від 10.08.2004 року Державного комітету України з питань житлово комунального господарства , який Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 серпня 2004 р. за N 1046/9645 затверджено « Примірний переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд.

У відповідності з вимогами ст. 177 ЖК України наймачі жилих приміщень на умовах і в порядку, що визначаються законодавством Української РСР, повинні провадити за свій рахунок поточний ремонт жилих приміщень, а при звільненні приміщення - здати його в належному стані. Такі ж обов'язки

покладаються на членів житлово-будівельного кооперативу.

Якщо необхідність у проведенні внутріквартирного поточного

ремонту викликана пошкодженням частин будинку, інженерного

обладнання або зв'язана з капітальним ремонтом будинку чи його

конструктивних частин, цей ремонт провадиться наймодавцем

(житлово-будівельним кооперативом) або за його рахунок.

Перелік робіт, що належать до внутріквартирного поточного

ремонту, встановлюється правилами користування жилими

приміщеннями, утримання жилого будинку і при домової території та Типовим договором найму жилого приміщення.

У відповідності з типовим договором найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду ,затвердженого

постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 1998 р. № 939

2.2. Наймач має право:

2.2.6. Вимагати від Наймодавця згідно із законодавством виконання покладених на нього обов'язків. У разі невиконання Наймодавцем обов'язків щодо ремонту наданого в найом житла у випадках, викликаних нагальною потребою, провести ремонт і стягнути з Наймодавця вартість ремонту або зарахувати її в рахунок наступних платежів.

Місцевим судом встановлено, що балансоутримувачем житлових будинків, споруд і прибудинкових територій, які належать територіальній громаді міста, визначено комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2». Також було встановлено, що Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються КП «ЖЕО № 2», затверджено рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 20.02.2008 року № 50.

Отримавши 26.04.2014 року о 20 год. 30 хв. від мешканця квартири № 102 повідомлення про засмічення каналізаційного стоку в будинку № 73 по вул.. Шевченка в м. Полтаві , на місце виїхала бригада слюсарів , які усунула зазначене пошкодження.

На вимоги позивача у справі 5 травня 2014 року був складений акт обстеження квартири АДРЕСА_1 , в якому було зазначено про виявлені на стелі сліди підтоплення ( руді плями) та імовірну причину їх виникнення ( а. с. 4)

Однак в ході судового розгляду справи позивачем не було надано доказів, які б свідчили про нагальну необхідність проведення ремонту (усунення наслідків залиття квартири).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження нагальності необхідності проведення поточного ремонту в квартирі позивача.

Саме по собі наявність рудих плям площею, 0, 5 та 0, 6 кв.м. не свідчить про необхідність проведення нагального поточного ремонту.

Також матеріали справи не містять доказів про загрозу життю чи здоров'ю позивача чи порушення санітарних норм.

В ході апеляційного розгляду справи суд апеляційної інстанції за власною ініціативою позбавлений можливості збирання таких доказів.

В зв'язку з чим вимоги позивача про зобов'язання відповідача усунути наслідки залиття каналізаційними стоками помешкання по своїй суті не доведені.

Як зазначено вище , у відповідності з вимогами п.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим позивач не позбавлений можливості після доведення даного факту діяти у відповідності з вимогами п. 2.2.6 типового договору найму.

Колегія суддів погоджується також з висновками місцевого суду, що посилання позивача на бездіяльність відповідача, яка полягала в складенні акту неналежної форми також не заслуговує на увагу, оскільки Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76 не затверджена форма складання акту у випадку виникнення засмічення саме каналізаційної системи.

За змістом п. 2.3.6 Правил утримання будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17 травня 2005 року, затверджено форму акта про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання).

Зміст складеного працівниками ЖЕК № 2 акту, хоча і не відповідає формі затвердженого акту , однак за своїм змістом містить всі необхідні реквізити.

Колегія суддів вважає, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно провів аналіз доводів позовних вимог, вірно врахував всі фактичні обставини справи в їх сукупності, дав їм належну оцінку та дійшов вірних висновків, що відповідачем не порушені права позивача.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, щодо порушення судом норм процесуального права не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, тому підстав для її задоволення немає. Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: