РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20737/14-ц

пр. № 2-о/759/58/15

11 лютого 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарі Захарчук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Основенко Людмила Миколаївна, Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту належності заповіту,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа-заповіту, складеного померлою ОСОБА_3, 17 березня 2008 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4, реєстровий номер 1729, зареєстрований в реєстрі за №1729.

При цьому, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її тітка ОСОБА_3, яка за життя залишила на її користь заповіт на квартиру АДРЕСА_1. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_4 17 березня 2008 р. і зареєстровано в реєстрі за №1729. Для оформлення права спадкування вона звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, оскільки у заповіті допущена помилка, бо замість справжнього її по батькові- «ОСОБА_1» у заповіті зазначено - «ОСОБА_1».

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала.

Заінтересована особа Державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М., притягнуті до участі в справі в якості заінтересованих осіб Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві належним чином про час, місце слухання справи повідомлялись, їх представники в судове засідання не з'явились, тому суд, враховуючи думку заявниці, матеріали та обставини справи, вважає за можливе розглянути справу без участі представників заінтересованих осіб.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 17.03.2008 р. ОСОБА_3 вчинила заповіт на квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5. Заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 і зареєстровано в реєстрі за №1729. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М. від 28.11.2014 р. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 з тієї причини, що у заповіті зазначено спадкоємця «ОСОБА_1», яка є по батькові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у чому необхідно ідентифікувати особу, яка закликається до спадкування (а.с.5, 9, 10, 22, 30).

Згідно п.6 с.1 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Постановою №5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", пунктом 12 роз'яснена можливість встановлення в судовому порядку належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.

Дослідженими доказами по справі підтверджується факт того, що саме на користь заявниці по справі ОСОБА_1 був вчинений ОСОБА_3 заповіт і приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 була допущена помилка у написанні по батькові особи, на користь якої вчинено заповіт, в тексті заповіту. Так, у заповіті вказано по батькові заявниці по справі по тексту: «ОСОБА_1», у паспорті по батькові її зазначено як «ОСОБА_1» (а.с.6, 7, 28).

Експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України №056/262-е від 25.04.2012 р. підтверджується, що записи імені по батькові ОСОБА_1 та ОСОБА_1 у документах, наданих для експертизи, є ідентичними, і наявність у частині документів офіційної форми імені та похідного імені по батькові призвела до вникнення варіантних форм запису в документах однієї особи (а.с.16).

Від заінтересованих осіб заперечень на заяву ОСОБА_1 не надійшло.

Таким чином, пояснення заявника, письмові докази по справі підтверджують правомірність заяви ОСОБА_1 щодо належності саме їй заповіту від 17.03.2008 р., вчиненого на її користь ОСОБА_3

Тому, заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.10, 60, 212, 214, 215, 256-259 ЦПК України суд-

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності заповіту, вчиненого ОСОБА_3, посвідченого 17 березня 2008 р. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1729, на користь ОСОБА_5, - саме ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Києва.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційні скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.

Суддя