Справа №442/833/15-ц
Провадження №2/442/544/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить в порядку спадкування за заповітом визнати за нею право власності на ? ідеальну частину житлового будинку загальною площею 77,1 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м. та господарських споруд, що по АДРЕСА_1 після смерті баби ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позову покликається на те, що бабця 14.02.1990 року склала заповіт, яким заповіла їй свій житловий будинок з господарськими спорудами, що по АДРЕСА_1. 19.04.2014 року баба померла. Вона вчасно звернулася за оформленням спадкових прав, однак у такому їй було відмовлено, так як не представлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. Зазначає, що з довідки №33, виданої 16.01.2015 року КП «ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО», вказаний будинок належав ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу будинку, посвідченого 12.01.1956 року Дрогобицькою держнотконторою за р. №123 нотаріусом Дрогобицької державної нотаріальної контори ? ідеальна частина такого будинку, а інша ? - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.02.1990 року за р. №2-166 нотаріусом Дрогобицької держноткотори. Так як нею не представлено договору купівлі-продажу, то нотаріус може видати їй свідоцтво про право на спадщину лише на 1/2 ідеальну частину житлового будинку.

При цьому, жодного сумніву про те, що спірний будинок належав її бабці немає. Про такий факт свідчить будинкова книга, де є відмітка про реєстрацію її бабці, довідка про наявність третьої примірнику втраченого договору купівлі - продажу.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не має.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, відносно задоволення позову, покладається на думку суду.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, при цьому за життя -14.02.1990 року склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Дрогобицької нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №2-251, в користь внуки ОСОБА_4, а саме заповіла належний житловий будинок з господарськими спорудами, що по АДРЕСА_1

Вказане спадкове майно належало покійній ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Другої Дрогобицької державної нотаріальної контори 07.02.1990 року р. №2-166 ( ? ідеальна частина) та договору купівлі-продажу будинку, посвідченого 12.01.1956 року Дрогобицькою держнотконторою за р. №123 нотаріусом Дрогобицької державної нотаріальної контори ? ідеальна частина такого будинку.

Такі дані також закріплені в довідці КП Львівської обласної ради «Дрогобицького міжміського бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №33 від 16.01.2015 року, разом з тим зазначено, що станом на 31.12.2012 року житлова площа будинку становить 77,1 кв.м., а житлова -50,6 кв.м.

Встановлено також, що позивачка зверталася в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, однак у такому їй було відмовлено через відсутність оригіналу вищевказаного договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Оскільки протягом встановленого законом строку спадкоємець - позивач не заявив про відмову від спадщини, то на підставі п. п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадщина, незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст. 16 цього Кодексу, може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.

З огляду на наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що спадкодавець на час своєї смерті була власником спірної частини житла з відповідною частиною господарських споруд, а позивач є спадкоємцем за заповітом, фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, оскільки вчасно прийняла спадщину, однак позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкове майно у зв'язку з відсутністю оригіналу договору-купівлі продажу, чим також зумовлена відмова нотаріуса, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, тому суд приходить до висновку, що право власності на спірне спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивача, що є підставою для визнання за ним права власності на таке.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? ідеальну частину у праві власності на житловий будинок, загальною площею 77,1 кв.м., житловою 50,6 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Суддя Івасівка А.П.