У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової О.В., Фаловської І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Київської області від 8 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на об'єкт нерухомості, а саме квартиру АДРЕСА_1; зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» (далі ТОВ «Аверс-Сіті» передати їй технічну документацію (технічний паспорт) на вказану квартиру; стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2 202,56 грн.

Позов мотивовано тим, що 29 серпня 2011 року між позивачем та ОСОБА_6 було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого позивач набув права вимоги до ТОВ «Аверс-Сіті» майнових прав на об'єкт нерухомості у вигляді квартири АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 22 серпня 2011 року. Відповідно до п. 1.4 вказаного договору купівлі-продажу майнових прав позивач набуває право власності на квартиру після введення об'єкту капітального будівництва в експлуатацію та оформлення відповідних правовстановлюючих документів. Статтею 3 договору встановлено порядок передачі майнових прав від продавця покупцю, а саме, майнові права на об'єкт нерухомості за цим договором передаються продавцем покупцю шляхом підписання Акту. Акт підписується сторонами не пізніше 10 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення покупцем оплати 100% вартості майнових прав, введення відповідної частини Об'єкту капітального будівництва (п. 3.1 договору). Право власності на майнові права від продавця до покупця переходить після підписаного Акту (п. 3.2).

Акт приймання-передачі майнових прав на квартиру укладено між нею та відповідачем 22.08.2011 року та підписано 25 серпня 2011 року. Загальна вартість майнових прав на квартиру (згідно п. 4.2 договору) складає 220255,75 грн. Факт відсутності заборгованості позивача по сплаті вартості майнових прав на квартиру за договором підтверджується довідкою про оплату повної вартості від 15 серпня 2012 року, виданою відповідачем та договором про зарахування зустрічних однорідних вимог від 25 серпня 2011 року, а також тим фактом, що відповідно до п. 1.3 договорів відступлення права вимоги від 29 серпня 2011 року право вимоги, що відступалось за договором, належало продавцю (цеденту) вже як набувачем прав за договорами купівлі-продажу майнових прав, укладених з ТОВ «Аверс-Сіті». Тобто на момент укладення договору відступлення права вимоги вартість майнових прав за квартиру вже були оплачені відповідачу.

Будинок, складовою частиною якого є квартири, було введено в експлуатацію 16 вересня 2011 року, про що свідчить сертифікат відповідності від 16 вересня 2011 року.

Рішенням виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області № 270 від 22 вересня 2011 року «Про оформлення та видачу товариству з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» свідоцтв на право власності на об'єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1» було дано доручення КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити та видати поквартирно свідоцтва про право власності товариству з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» на квартири введеного в експлуатацію будинку за адресою АДРЕСА_1.

Позивач посилається на те, що отримавши інформацію про введення будинку в експлуатацію (отримання сертифікату відповідності) та винесене виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради рішення, а також видане доручення КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити свідоцтва про право власності та виготовити технічні паспорти на квартири, вона неодноразово зверталась до відповідача з вимогою виконати умови договору та підписати з нею акт, а також передати їй, як власнику, відповідні документи на квартиру. Не отримавши мотивованої відповіді щодо намірів виконання відповідачем своїх зобов'язань по підписанню акта та передачі їй правовстановлюючих документів на квартиру, що вона розглядає як невизнання з боку відповідача її як власника квартири, вона змушена була звернутися до суду з відповідним позовом. Вказує на те, що в порушення умов договорів відповідач фактично ухиляється від передачі права власності, не зважаючи на факт завершення будівництва та введення будинку в експлуатацію, у якому знаходиться спірна нерухомість, факт виконання позивачем умов договорів та відсутності будь-якої заборгованості перед відповідачем у тому числі і по сплаті вартості спірної нерухомості, факт наявності у відповідача обов'язку передачі позивачу у власність спірної нерухомості (майнових прав на неї), після введення об'єкту капітального будівництва, у складі якого знаходиться квартира позивача в експлуатацію.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 7 листопада 2013 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1. Зобов'язано ТОВ «Аверс-Сіті» передати ОСОБА_5 технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 8 грудня 2014 року апеляційну скаргу ТОВ «Аверс-Сіті» задоволено. Рішення місцевого суду скасовано з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач, не погоджуючись з даним рішенням суду апеляційної інстанції подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить його скасувати із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов виходив з того, що позивач є власником майнових прав на спірну квартиру АДРЕСА_1, заборгованості позивачки за договором купівлі-продажу майнових прав від 22 серпня 2011 року перед відповідачем немає, у даний час зареєстровано право власності за ТОВ «Аверс-Сіті» на підставі свідоцтва про право власності від 15 серпня 2013 року, тобто даний об'єкт нерухомості введений в експлуатацію. За таких обставин місцевий суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності на спірну квартиру та зобов'язання ТОВ «Аверс-Сіті» передати ОСОБА_5 технічний паспорт на квартиру.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову апеляційний суд виходив з того, що звернення позивача з даним позовом є передчасним, оскільки вона не набула права власності на спірну квартиру у порядку, встановленому ч.2 ст.331 ЦК України та ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому, відповідач не міг оспорити або не визнати право власності, яке вона на момент звернення до суду не мала.

З такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна, оскільки вони зроблені без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, без належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вказаним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22 серпня 2011 року між ТОВ «Аверс-Сіті» та ОСОБА_6 був укладений договір купівлі-продажу майнових прав, відповідно до п. 1.3, якого об'єктом нерухомості - складова та невід'ємна частину об'єкту капітального будівництва, яка виражена у вигляді квартири, спорудження якої здійснює продавець є двокімнатна квартира АДРЕСА_1. Згідно п. 1.6 даного договору акт прийому - передачі майнових прав на об'єкт нерухомості, який підписується сторонами на підтвердження набуття покупцем права власності на майнові права об'єкта нерухомості після здачі відповідної частини об'єкту капітального будівництва - будівлі, корпусу, секції будівлі, секції корпусу та таке інше в експлуатацію в порядку, передбаченому даним договором.

Згідно п. 3.2 даного договору право власності на майнові права переходить від продавця до покупця після підписання акту, для підписання якого та отримання інших документів покупець має з'явитися до продавця на протязі 5 календарних днів з моменту отримання покупцем відповідного повідомлення від продавця.

25 серпня 2011 року між ТОВ «Аверс-Сіті» та ОСОБА_6 був підписаний Акт приймання-передачі майнових прав до договору купівлі-продажу майнових прав від 22 серпня 2011 року, відповідно до якого на виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав від 22 серпня 2011 року, що укладений між сторонами, продавець передає, а покупець приймає майнові права на об'єкт нерухомості складова та невід'ємна частина об'єкту капітального будівництва, яка виражена у вигляді квартири, спорудження якої здійснює продавець. Характеристики об'єкта нерухомості та інформація про нього: двокімнатна квартира АДРЕСА_1. Майнові права передані у відповідності до умов договору.

25 серпня 2011 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Аверс-Сіті» був укладений договір про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якого сторони, маючи одна до одної зустрічні грошові вимоги, строк виконання яких настав 25 серпня 2011 року, дійшли згоди на підставі ст. 601 ЦК України про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з договорів, укладених між ними.

29 серпня 2011 року між ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ТОВ «Аверс-Сіті» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до п. 1.2 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, цедент здійснює відступлення права вимоги цесіонарію, а цесіонарій приймає право вимоги до боржника, який є одночасно продавцем за договором купівлі-продажу майнових прав, укладеного між боржником та цедентом 22 серпня 2011 року щодо передачі у власність згідно з умовами договору купівлі майнових прав на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Будинок, складовою частиною якого є спірна квартира, було введено в експлуатацію 16 вересня 2011 року, про що свідчить сертифікат відповідності від 16 вересня 2011 року.

Рішенням виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області від 22 вересня 2011 року № 270 «Про оформлення та видачу товариству з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» свідоцтв на право власності на об'єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1» було дано доручення КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити та видати поквартирно свідоцтва про право власності ТОВ «Аверс-Сіті» на квартири введеного в експлуатацію будинку за адресою АДРЕСА_1.

Згідно довідки ТОВ «Аверс-Сіті» від 15 жовтня 2012 року на ім`я ОСОБА_6, ТОВ «Аверс-Сіті» повідомило про відсутність заборгованості ОСОБА_6 за договорами купівлі-продажу майнових прав від 22 серпня 2011 року.

14 березня 2012 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій вказала, що вона не має перед ТОВ «Аверс-Сіті» заборгованості щодо сплати вартості майнових прав на квартиру за договором; будинок, складовою частиною якого є квартира, було введено в експлуатацію 16 вересня 2011 року. Разом з тим, незважаючи на її неодноразові звернення, які безпідставно ігноруються, ТОВ «Аверс-Сіті» не виконало умови договору (п. 3.1) та не передало їй у власність майнові права на квартиру та не підписало (уклало) відповідний акт приймання-передачі і у зв'язку з цим на належне виконання умов договору вимагала передати їй квартиру та підписати відповідний акт приймання-передачі в строк до 13 квітня 2012 року.

Дана заява була отримана відповідачем 14 березня 2012 року, разом з тим, залишилась без відповіді.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 серпня 2013 року власником квартири АДРЕСА_1 є ТОВ «Аверс-Сіті».

Згідно листа Комунального підприємства Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» від 22 жовтня 2013 року № 667, згідно матеріалів архівної справи на об'єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 станом на 31 грудня 2012 року право власності не зареєстровано. На спірну квартиру виготовлений технічний паспорт станом на 7 лютого 2013 року, який знаходиться у ТОВ «Аверс-Сіті».

Встановивши вказані обставини та відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції не врахував наступного.

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Новостворене нерухоме майно стає об'єктом цивільних правовідносин з моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації або державної реєстрації без урахування того, яким суб'єктом правовідносин здійснено такі дії та на якого суб'єкта цивільних правовідносин або сторону договору зареєстроване новостворене майно.

Захист майнових прав на новостворене майно, прийняте до експлуатації та оформлене (зареєстроване) на іншу особу, у разі невизнання цією особою прав позивача на спірне майно здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, то захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства, зокрема на підставі статті 392 ЦК України.

При цьому рішення суду про захист порушеного права та визнання за позивачем прав на спірне майно є підставою для реєстрації такого права.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року у справі №6-129цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

В порушення вимог ст.ст. 212-214, 315 ЦПК України суд апеляційної інстанції зазначеного не врахував, не перевірив та не встановив чи має місце невизнання відповідачем прав позивача на спірне майно, чи визначений законодавством спеціальний порядок захисту таких прав, та чи підлягають майнові права останньої захисту на загальних підставах цивільного законодавства, зокрема на підставі статті 392 ЦК України.

Зазначене вище свідчить про неповне встановлення судом апеляційної інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, неповноту перевірки законності і обґрунтованості рішення місцевого суду, порушення норм процесуального права, що в свою чергу, призвело до поспішного вирішення спору.

За таких обставин, ухвалене судом апеляційної інстанції рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим, відповідно до ст.ст.336, 338 ЦПК України його слід скасувати з передачею справи на новий розгляд до цього ж суду.

Керуючись ст.ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 8 грудня 2014 року скасувати.

Справу передати до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
судді В.С. Висоцька
В.М. Колодійчук
О.В. Умнова
І.М. Фаловська