Справа № 351/1723/14-ц
Провадження № 22-ц/779/123/2015
Головуючий у 1 інстанції Собко В.М. В. М.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука І.В., Вакарук В.М.

секретаря Драганчук У.М.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у зв'язку з продовженням навчання за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Снятинського районного суду від 19 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

10.08.2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дочку, яка продовжує навчання.

В заяві зазначив, що їх з відповідачем дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з ним, перебуває на його утриманні та зарахована на перший курс Кіцманського технікуму Подільського державного аграрно-технічного університету денної форми навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Посилаючись на те, що відповідач сплачує аліменти до досягнення дочкою повноліття, має можливість надавати матеріальну допомогу, а відповідно до ст. 185 СК зобов'язана брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, просив ухвалити рішення про стягнення 3250 грн. - половини вартості навчання за один рік.

Рішенням Снятинського районного суду від 19 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1000 грн. додаткових витрат на навчання дочки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність рішення суду.

Позивач вважає необґрунтованим висновок суду про те, що відповідач не має можливості оплатити половину вартості навчання.

Судом не враховано того, що утримання дітей є рівним обов'язком обох батьків.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Снятинського районного суду від 24.09.2008 року місце проживання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, визначено біля батька ОСОБА_2.

Встановлено, що ОСОБА_4 є студенткою І курсу Кіцманського технікуму Подільського державного аграрно-технічного університету денної контрактної форми навчання. Вартість навчання за рік становить 6500 грн. (а.с.7).

Також встановлено, що ОСОБА_3 з жовтня 2010 року щомісячно сплачує аліменти у розмірі 1/8 частини на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст. 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

За змістом статті 185 СК доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі.

Згідно повідомлення управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі ОСОБА_3 отримує пенсію за вислугу років та сплачує аліменти на утримання дочки у визначеному судом розмірі.

Відповідач не заперечувала свого обов'язку брати участь у додаткових витратах, пов'язаних з навчанням дочки, однак погодилась відшкодувати витрати на навчання лише частково в сумі 1000 грн., посилаючись на те, що з нею проживає та перебуває на її утриманні неповнолітній син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, який тривалий час хворіє.

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність у відповідача можливості оплатити половину вартості навчання дочки.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування рішення суду за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Снятинського районного суду від 19 листопада 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

І.В. Бойчук

В.М. Вакарук