У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 11 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про витребування майна із чужого незаконного володіння, відшкодування моральної шкоди, зобов'язання усунути перешкоди у користуванні майном та стягнення збитків (упущеної вигоди),

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому з урахуванням уточнень, просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь збитки (упущену вигоду) у розмірі 150 000 грн, 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди; зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути правовстановлюючі документи на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном за вказаною адресою.

Позов обґрунтовував тим, що 06 лютого 2006 року з ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав кредитний договір № PLGWGA00000013. Разом з укладенням вказаного договору, у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, було передано в іпотеку банку нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1. Вказував, що при укладенні договору іпотеки відповідно до п.17.11 вказаного договору, банківській установі, як невід'ємну від будинку частину ним передано правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно, при цьому відповідачеві надано право утримувати документи до повного погашення заборгованості за кредитним договором.

Свої зобов'язання за кредитним договором ним виконані у повному обсязі, що підтверджується довідкою банку від 15 серпня 2013 року, проте всупереч цьому, ПАТ КБ «ПриватБанк» правовстановлюючі документи йому не повернув.

Внаслідок неправомірних дій відповідача, йому завдано моральні страждання, які потягли погіршення здоров'я та взаємовідносин у сім'ї.

Окрім того, зазначав, що рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 12 серпня 2014 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 кошти у розмірі 300 000 грн у зв'язку з тим, що 13 серпня 2013 року ним було отримано від останнього кошти у розмірі 150 000 грн завдатку за продаж вищезазначеного житлового будинку.

Вважав, що заявлена ним сумма 150 000 грн є упущеною вигодою, так як внаслідок неправомірних дій відповідача по утриманню правовстановлюючих документів на будинок йому завдана майнова шкода у вказаній сумі, оскільки саме цю суму коштів йому довелось сплатити ОСОБА_3, оскільки з його вини договір купівлі-продажу не був укладений.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_2 правовстановлюючі документи на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, а саме свідоцтво про право власності БН від 25 грудня 2002 року.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 150 000 грн збитків (упущеної вигоди) та 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 11 грудня 2014 року рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного рішення апеляційного суду.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову у позові, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а також, встановивши відсутність вини ПАТ КБ «ПриватБанк» у ненаданні документів, що належать позивачу та завданні позивачу шкоди (упущеної вигоди), обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Ухвалюючи рішення, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про витребування майна із чужого незаконного володіння, відшкодування моральної шкоди, зобов'язання усунути перешкоди у користуванні майном та стягнення збитків (упущеної вигоди), за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Полтавської області від 11 грудня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак