АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/1718/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15січня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Синюка Станіслава Леонідовича, який на підставі довіреності діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування, пені та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково: стягнуто з ПрАТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_4 1047,97грн страхового відшкодування, 42,90грн пені, 1948,80грн витрат на правову допомогу, 243,60грн витрат по сплаті судового збору; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.04.2014 о 12.20 по вул. Чапаєва в місті Полтава з вини ОСОБА_6, який керував автомобілем НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого було пошкоджено його автомобіль та автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

Також встановлено, що відповідальність ОСОБА_6 була застрахована в АТ «ПРОСТО-страхування», що 25.06.2014 страховик виплатив третій особі ОСОБА_5 як власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля ШевролеАвео 50% страхового відшкодування в сумі 1047,97грн, адже вважав, що ДТП сталася з вини обох водіїв.

Виходячи з того, що учасники ДТП у відповідності до положень ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п.2.11 ПДР скористались правом складення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (без виклику працівників ДАІ), відповідно до якого ОСОБА_6 визнав свою вину у ДТП, а також що інших законних підстав уважати винними у ДТП обох водіїв у ПрАТ «ПРОСТО-страхування» не було, вважаючи, що позивач ОСОБА_8 відповідно до положень ст.ст.386,395,396 ЦК України, хоча і не є власником пошкодженого автомобіля, проте, на момент ДТП володів ним на підставі визначених п.2.1. ПДР документів - посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а тому має право вимагати відшкодування шкоди, завданої керованому ним автомобілю, - суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_8 в частині стягнення половини невиплаченої суми страхового відшкодування та пені у зв'язку з її несплатою у передбачені законом та договором строки. На підставі ст.88 ЦПК України та у зв'язку з доведеністю і обґрунтованістю суд задовольнив вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу. У задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено за відсутності передбачених законом підстав для їх задоволення.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року у даній справі ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а вказане рішення - залишенню без змін.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилались в обгрунтування своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими у судовому засіданні доказами, вірно визначився з характером спірних правовідносин та правовими нормами, що їх регулюють і підлягають застосуванню, і, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав вважати належним позивачем ОСОБА_8 не заслуговують на увагу як такі, що не грунтуються на вимогах закону і спростовуються встановленими судом обставинами, адже судом установлено, що ОСОБА_8 на відповідній правовій підставі керував у момент ДТП належним на праві власності ОСОБА_5 автомобілем Шевроле Авео, а тому на підставі ст.396 ЦК України має право вимагати відшкодування шкоди, завданої пошкодженням цього автомобіля (п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

Щодо доводів апеляційної скарги та позиції відповідача про обопільну вину учасників ДТП, то колегія виходить з такого.

Встановлено і не заперечується жодною зі сторін, що учасники ДТП 15.04.2014 о 12.20 по вул. Чапаєва в місті Полтава з дотриманням вимог п.33.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п.2.11 ПДР склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду щодо обставин її скоєння та вини водія ОСОБА_6 у ДТП. Вподальшому обставини ДТП та вина ОСОБА_6 у ній ніким не заперечувались, не оскаржувались і не спростовувались у передбаченому законом порядку.

Скориставшись передбаченим ст.25 Закону України «Про страхування» правом самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку, відповідач склав Аварійний сертифікат №96741 від 09.06.2014 про наявність підстав вважати дії обох водіїв - учасників ДТП такими, що не відповідали вимогам п.10.1. ПДР (перед початком руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху) та п.10.9. ПДР (під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху).

Указаним документом установлено, що обидва учасники ДТП розпочали рух керованими транспортними засобами заднім ходом, виїжджаючи з місця паркування, при цьому ОСОБА_4, помітивши праворуч рух автомобіля Фіат, зупинив свій автомобіль Шевроле Авео і подав звуковий сигнал, а автомобіль Фіат продовжив рух і здійснив наїзд на його автомобіль. За таких обставин установлені Аварійним сертифікатом №96741 від 09.06.2014 обставини ДТП, які узгоджуються з обставинами складеного його учасниками повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та визнання ОСОБА_6 його вини у зіткненні транспортних засобів, не дає підстав для висновку про наявність обопільної вини вказаних осіб.

За таких обставин та враховуючи, що страховик вправі з'ясовувати причини та обставини страхового випадку, проте не наділений правом визнавати особу винною у спричиненні шкоди (відповідальною за шкоду), - правильним є висновок суду першої інстанції про недоведеність позиції відповідача щодо обопільної вини учасників ДТП.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу як такі, що спростовуються встановленими судом обставинами і наявними у матеріалах справи доказами.

З огляду на викладене передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування рішення Шевченківського районного суду м. Києва у даній справі немає.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.303,305,308,313,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційною скаргою Синюка Станіслава Леонідовича, який на підставі довіреності діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №761/26136/14 Головуючий у 1 інстанції Осаулов А.А.

Апеляційне провадження №22-ц/796/1718/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

15січня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Синюка Станіслава Леонідовича, який на підставі довіреності діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування, пені та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія, керуючись ст.ст.218,317 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Апеляційною скаргою Синюка Станіслава Леонідовича, який на підставі довіреності діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна