Справа № 219/8967/2013-ц
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.2014 25 грудня 2014 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Воробйової І.В.

при секретарі Бібік Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту ухилення від обов'язку по утриманню непрацездатної особи та усунення від права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту ухилення від обов'язку по утриманню непрацездатної особи та усунення від права на спадкування в якому зазначила, що 25.04.1999 р. вона уклала шлюб з ОСОБА_5 з яким проживала разом, до його смерті. Помер її чоловік ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Сумісних дітей від шлюбу вони не мають. У чоловіка від попередніх шлюбів є два сина - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на майно, яке йому належало, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,124га за цією ж адресою. Заповіту спадкодавець при житті не склав. У встановлений законом строк вона звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа. Також з відповідною заявою до нотаріальної контори про бажання прийняти спадщини після померлого батька звернувся і його молодший син ОСОБА_3 Однак вона вважає, що ОСОБА_3 повинен бути усунутий від права на спадкування за законом з наступних підстав. Спадкодавець тривалий час був у безпорадному стані бо був непрацездатною особою та тяжко хворів. В жовтні 2011 року чоловіку зробили операцію і стало відомо про те, що в нього онкологічне захворювання. В лютому 2012 року спадкодавець був поставлений на облік до лікаря онколога з діагнозом: рак голівки підшлункової залози. Призначене чоловіку лікування потребувала значних матеріальних витрат, тому на лікування чоловіка було витрачено 40000 грн. Вказала на те, що померлий був пенсіонером і отримував пенсію у розмірі 1500 грн.; вона також отримувала пенсію у розмірі 1100 грн. Окрім ліків та продуктів харчування, одягу, взуття, необхідно було сплачувати за комунальні послуги, що також потребувала значних витрат. Тому спадкодавець потребував матеріальної допомоги. Зазначила, що саме вона дбала та вела догляд за спадкодавцем, який не міг самостійно себе обслуговувати, возила по лікарям, купувала йому ліки, харчі, сплачувала за комунальні послуги, купувала одяг. Таким чином померлий потребував як моральної так і матеріальної допомоги від свого сина ОСОБА_5, який мав таку можливість надавати, адже проживав на одній вулиці з батьком, знав про його фінансові проблеми, отримував стабільно високу заробітну плату, однак не надавав ніякої допомоги своєму батькові: не доглядав за ним, не надавав матеріальної допомоги, тобто не виконував обов'язки по утриманню батька, який був непрацездатним та потребував матеріальної допомоги. Він також ухилився від участі в похоронних витратах після смерті батька. Вважає, що у відповідності до вимог ст. 1224 ч.5 ЦК України відповідач має бути усунутий рішенням суду від права на спадкування за законом так як він ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві ОСОБА_5, який через похилий вік та тяжку хворобу перебув у безпородному стані. Просила суд встановити факт ухилення від обов'язку по утриманню непрацездатного, хворого батька ОСОБА_5, його сином, ОСОБА_3 та усунути останнього від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги і доповнила, що в жовтні 2011 року чоловіку знадобилась операція з видалення жовчного міхура і так як у них не було грошей на операцію, чоловік звернувся до синів за допомогою. Операцію було проведено. Зазначила про те, що вона відповідачу не по повідомляла про те, що його батько захворів на рак. Зауважила, що її померлий чоловік спілкувався з сином ОСОБА_5 за її відсутності, оскільки між нею та відповідачем складні стосунки. Як правило чоловік з відповідачем зустрічались на вулиці. Після того, як чоловік перестав виходити на вулицю, відповідач лише один або два рази відвідував його у будинку. Вона особисто не чула, щоб чоловік просив у відповідача гроші. На лікування батька також надавав гроші його старший син ОСОБА_6 Передавав він гроші через відповідача ОСОБА_3, який приносив їх до них до дому. Приблизно старший син надав 10000 грн. матеріальної допомоги своєму батьку. Зазначила, що вона має медичну освіту і сама робила ін'єкції чоловіку та доглядала його. В кінці 2012 року стан здоров'я чоловіка різко погіршився і він став потребувати постійного догляду. Просила суд звернути увагу суду на те, що лише один раз під час хвороби чоловіка вона звернулась до відповідача з проханням з'їздити до м. Сіверська та купити ліки за рецептом. Вона зателефонувала ОСОБА_5, однак він відмовив їй в її проханні, при цьому пояснив, що він знаходиться на роботі до 21 години, а з роботи його не відпустять. Вона змушена була звернутися за допомогою до інших. Просить суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити так як вважає, що ОСОБА_3 ухилявся від обов'язку по утриманню непрацездатного батька і тому повинен бути усунутий від спадкування після смерті ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що його мати була другою дружиною батька, ОСОБА_5 Коли його мати захворіла на рак, батько через деякий час став зустрічатися з ОСОБА_1, що його дуже образило і між ним та батьком стався скандал. Після смерті матері батько одразу ж одружився на ОСОБА_1 Внаслідок цього відносини між ним та позивачкою у нього не склалися і він змушений був піти від батька і став проживати з бабусею, матір'ю його матусі. Оскільки ОСОБА_1 не сприяла налагодженню стосунків між ним та батьком, тому в подальшому вони змушені були зустрічатися з батьком поза межами його будинку, щоб не наражатися на неприємності. Батько поважав ОСОБА_1 і не хотів їй суперечити, тому зустрічі між ним та батьком були рідкісні. Також батько не запрошував своїх онуків, його дітей, до себе додому. В вересні 2011 року він зустрів батька, той погано виглядав, він запропонував батьку гроші, але той відмовився, сказав, що поки не треба. Через деякий час йому подзвонила його теща, ОСОБА_7, яка працює в лікарні, і повідомила, що батька прооперували, в нього рак. Наступного дня він поїхав до нього в лікарню, привіз фрукти та гроші. Батько не хотів брати гроші, але він вклав йому в руку 200 грн. В подальшому він батька в лікарні навідував ще три рази сумісно з ОСОБА_8 і передав батьку ще 300 грн. на лікування. Під час його відвідувань ОСОБА_1 біля батька не було. Батько після операції йому повідомив, що його брат, ОСОБА_6, буде переводити гроші для нього на його картку. Він погодився, і в подальшому брат переказував для батька по 2000-2500 грн. на його картку, до яких він докладав свої гроші у сумі 100-250 грн. В загальній кількості він таким чином передав батьку майже 3000 грн. Гроші він віддавав особисто батьку. Зазначив, що батька він навідував два рази на місяць, під час навідувань приносив гроші. Батько, як правило, виходив на вулицю, і вони там спілкувались. Після операції батько ходив, обслуговував себе сам; перестав ходити за місяць перед смертю. За тиждень до смерті батька, він приходив до нього, приніс гроші від брата, до яких добавив своїх 100 грн. ОСОБА_1 сказала, що батько відпочиває і він не може його відвідати, тому він змушений був віддати гроші їй в руки. Після смерті батька він разом з ОСОБА_1 займався похованням; придбав спиртні напої на 1000 грн. за свій кошт, заплатив за поминальний обід у їдальні 850 грн. На гроші брата він придбав продукти харчування і передав до їдальні. На роботі він орендував автобус для перевозки людей. Після похорон брат віддав йому письмовий заповіт батька. Один раз позивачка звернулась до нього з проханням купити за рецептом ліки для батька у м. Сіверську, але він не зміг фізично цього зробити, бо працював у цей час на постійному місті роботи у зміні до 21.00 часу, а з роботи його не відпустили. Просив суд звернути увагу на те, що за весь час хвороби, ні батько, ні позивачка, не зверталися до нього з проханням про конкретну фінансову допомогу на лікування батька. Він допомагав батькові в добровільному порядку в тому розмірі, в якому мав можливість, так як під час хвороби батька його дружина перебувала у відпустці по догляду за дитиною, не працювала; потім дружина вдруге завагітніла; вагітність була важка, потребувались значні кошти на збереження вагітності. В кінці 2012 року у нього народився другий син. Також батько не звертався до нього з проханням про надання йому якої-небудь допомоги. На його пропозиції до батька надати йому допомогу останній відповідав, що він не потребує його допомоги, зазначав, що за ним є кому доглядати. Відмітив, що батько дійсно був доглянутий, нагодований та перебував в чистому приміщенні. Від його грошей батько відмовлявся, казав, що у нього все є, так як він отримує пенсію, орендну плату за земельний пай, має заощадження від продажу саджанців, крім того, старший син йому допомагає грошима, тому не потребує матеріальної допомоги саме від нього, казав, щоб він витрачав гроші на своїх дітей. Просив суд відмовити позивачці у задоволенні її позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просила суд відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог у повному обсязі, так як позивачка в судовому засіданні не довела обставини, на які вона посилається у своєму позові. Так вона не надала докази знаходження спадкодавця у безпорадному стані та його потреби в отриманні допомоги саме від сина ОСОБА_9, який проживав окремо від сім'ї батька, мав свою родину з дома дітьми, яку зобов'язаний був утримувати та утримував, за умови надання йому допомоги законною дружиною, з якою він перебував у шлюбі більше ніж 16 років, та старшого сина ОСОБА_6 Також вважає, що позивачкою не доведено факт навмисного ухилення відповідача від надання допомоги батьку, у розумінні ч. 5 ст. 1224 ЦК України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - державний нотаріус Другої Артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 до судового засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність і вирішити спір на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_6, який був допитаний в порядку судового доручення, зазначив, що він відмовляється від отримання спадщини після померлого батька, ОСОБА_5 Про надання матеріальної допомоги саме на лікування, батько до нього не звертався. Він сам, як син, допомагав батьку матеріально без його на те прохань. Гроші він перераховував на картковий рахунок свого брата, ОСОБА_3, а останній передавав їх батьку. Заповіт батька, написаний останнім власноруч, батько віддав йому особисто в 2012 році, а потім він передав його брату. Підтвердив, що дійсно, між братом та ОСОБА_1 склалися прохолодні стосунки. На поховання батька він надавав гроші разом з іншими родичами.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що знала ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з 2006 року, вони купували у неї молоко. ОСОБА_1 зайняла у неї в борг 3000 грн. на операцію для чоловіка, потім ще декілька разів займала у неї гроші на ліки. Померлий хвалився старшим сином, був задоволений тим, що останній передавав гроші та подарунки постійно, однак зазначав, що молодший син ОСОБА_9 менше допомагає йому. Вказала, що в кімнаті хворого ОСОБА_5 було чисто, постіль була чистою, хворий був доглянутий.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що знала ОСОБА_5 дуже довго, вони дружили родинами. Коли ОСОБА_5 захворів, вона зайняла ОСОБА_1 1000грн. на ліки. Вона питала, чи допомагає їм ОСОБА_3, у відповідь ОСОБА_5 лише відмахнувся. Між батьком та сином були складні відносини. Після того, як ОСОБА_5 одружився з ОСОБА_1, ОСОБА_9 пішов жити до бабусі. Вони навідували ОСОБА_5 під час хвороби, але ОСОБА_3 жодного разу не бачили. Зазначили, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були прекрасні стосунки; хворий був доглянутий, в будинку було чисто і тепло.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що він з ОСОБА_5 ходив декілька раз на рибалку. Під час рибалки ОСОБА_5 скаржився йому на сина ОСОБА_9, що він йому не допомагає, а допомагає старший син ОСОБА_14. Зазначив, що в будинку у ОСОБА_5 він жодного разу не був. Він бачив ОСОБА_13 лише на похоронах.

ОСОБА_15, свідок, суду пояснила, що з померлим ОСОБА_5 вона знайома на протязі 30 років. Вона знала про те, що померлий хворів на рак. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не жалілися, що їм не вистачає грошей на лікування, не просили допомоги, але казали, що витратили багато грошей на лікування. Однак на поведінку ОСОБА_13 відносно свого батька вони не скаржилися. Знає, що старший син померлого, ОСОБА_6, добре матеріально допоміг батьку. Зазначила, що після того, як померлий ОСОБА_5 одружився з ОСОБА_1, між ним та сином ОСОБА_9 відносини погіршилися. Син пішов жити до бабусі; старший брат ОСОБА_6 влаштував його на роботу. В подальшому батько не прийшов на свадьбу до ОСОБА_13, не запрошував до себе в гості та не відвідував онуків, тобто син та батько зустрічались рідко. Знає про те, що ОСОБА_13 приходив до батька перед смертю. З ОСОБА_13 вона особисто не спілкується, тому про зазначене дає пояснення зі слів подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_1. Звернула увагу суду на те, що подружжя було сім'єю з середнім достатком, все необхідне в їхньому будинку було.

Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що вона мешкає в м. Краматорську. Під час хвороби померлого, вона приїздила допомагати ОСОБА_1 кожні вихідні, прибирала, перевдягала ОСОБА_5 Сина померлого, ОСОБА_5, вона у батька жодного разу не бачила. Вона давала особисто 4000 грн. ОСОБА_1 на ліки. Також зазначила, що ОСОБА_13 приходив до батька і приносив гроші, які висилав старший син ОСОБА_14. Поминальним обідом займалися ОСОБА_13 та ОСОБА_6, вони заплатили за їдальню. ОСОБА_9 возив ОСОБА_1 до ритуальної служби.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_5 Бачила вона померлого за рік до його смерті. Вона не бачила, щоб його син ОСОБА_9 приходить до батька. ОСОБА_5 їй хвалив сина ОСОБА_14, а про ОСОБА_13 казав, що він не такий, як його старший брат. Вважає, що подружжя ОСОБА_5 жили добре, в будинку в них було все, що необхідно.

Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що ОСОБА_5 її рідний брат. Вона брата навідували приблизно два рази на тиждень; в дні її приїзду до брата, ОСОБА_18 вона не бачила. Брат їй казав, що приходить ОСОБА_18 і приносить гроші від ОСОБА_6, старшого сина. Вона давала 1000 грн. на ліки, сама купувала ліки та продукти. ОСОБА_1 їй казала, що колись попросила ОСОБА_18 купити ліки для батька в м. Сіверську, однак ОСОБА_18 не зміг купити ліки, так як знаходився на роботі. Про те, чи просив брат в ОСОБА_18 гроші, вона не знає. На похоронах ОСОБА_18 був, разом з ОСОБА_6 займалися поминальним обідом.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що працює медсестрою в Артемівській ЦРЛ. Підтвердила той факт, що коли ОСОБА_5 перебував в лікарні, його син ОСОБА_9 приходив його провідати декілька разів, при цьому він приносив продукти. ОСОБА_9 вона знає, так як він раніш перебував в лікарні і проходив курс лікування. Коли ОСОБА_5 перевели до хірургічної палати, він сам, без сторонньої допомоги, ходив, вмивався, сторонньої допомоги не потребував. Отримувала рецепти та приносила ліки ОСОБА_1.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що працює в їдальні с. Красне. Після смерті батька ОСОБА_5 займався організацією поминального обіду в їхній столовій; привозив продукти.

Свідок ОСОБА_21 пояснила, що вона працювала в їдальні с. Красне. Ввечері 11.02.2013р. ОСОБА_5 звернувся до неї по допомогу по організації поминок. Вони дали йому список продуктів, він заплатив за приготування поминального обіду в їдальні через касу, потім привіз продукти. ОСОБА_1 організацією поминального обіду не займалась.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є тещою ОСОБА_3 На весілля ОСОБА_3 та доньки вони запрошували ОСОБА_5 та ОСОБА_1, але вони не прийшли, грошей на весілля не дали. Коли появились онуки, ОСОБА_5 іноді приходив до онуків. ОСОБА_1 була проти, щоб ОСОБА_3 з дружиною приходили до них у гості, не запрошували їх на свята, матеріальної допомоги не надавали. Зазначила, що вона працює молодшою медсестрою у хірургічному відділенні Артемівської лікарні. Коли ОСОБА_5 захворів і його поклали до хірургічного відділення, вона повідомила про це зятя і він приїхав до батька. Зі слів доньки знає, що зять дав гроші батьку на лікування. ОСОБА_9 про батька ніколи нічого поганого не говорив. Враховуючи ставлення ОСОБА_1 до нього, вони з батьком змушені були спілкуватися на вулиці. Також знає про те, що старший брат зятя, ОСОБА_6, перераховував йому гроші на картковий рахунок, а той відносив їх батьку. Але ОСОБА_1 не завжди запрошувала його до будинку, і тоді зять гроші віддавав батьку біля воріт. За час хвороби, ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_1 не звертались до ОСОБА_3 за допомогою в будь-якому вигляді. Вважає, що померлий тісно не спілкувався з сином ОСОБА_9 через ОСОБА_1, так як віддав перевагу своїм сімейним відносинам із дружиною,ніж відносинам з синам.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що знає ОСОБА_5 з дитячого садочку, куди його водила бабуся. Коли мати ОСОБА_9 померла, бабуся стала опікуватися онуком та зятем, готувала, прибирала, прала. Ще до смерті своєї доньки ОСОБА_24, її матір постійно матеріально допомагала їм, купувала їм меблі в будинок, держала худобу, давала м'ясо. Коли прийшла ОСОБА_1, бабуся змушена була піти. Також, коли ОСОБА_3 повернувся з армії, з ОСОБА_1 у нього не склались відношення і він також пішов жити до бабусі. Одружившись, ОСОБА_9 перейшов жити до тещі, так як в будинку бабусі жити було неможливо, будинок був малим, старим, в аварійному стані, відходила стіна будинку, відсутні зручностей, з дітьми там жити неможливо.

ОСОБА_8, свідок, суду пояснив, що він є рідним братом дружини ОСОБА_5 Вказав на те, що взаємовідносини між ОСОБА_3 та батьком були нормальні. В жовтні 2011 року він разом з ОСОБА_3 відвідували його батька в лікарні. Потім він разом з ОСОБА_3 відвідували батька у його будинку і він бачив, як ОСОБА_3 давав батьку гроші особисто в руки. Також зазначив про те, що ОСОБА_3 і ОСОБА_22 додавали свої гроші до тих грошей, що надсилав ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_25 пояснила суду, що вона тітка ОСОБА_25 та ОСОБА_6. ОСОБА_9 жив з батьком до смерті матері, потім пішов жити до бабусі. 08.10.2011р. ОСОБА_5 прооперували, ОСОБА_25 навідував батька в лікарні на другий день, потім приходив в другий раз. ОСОБА_9 приносив щось батьку в пакеті. Спілкувались батько з сином добре. ОСОБА_5 ніколи не скаржився на ОСОБА_25, ні до хвороби, ні після. На операцію гроші дав ОСОБА_6, 5000грн., це казав особисто ОСОБА_5 Похованням займався ОСОБА_25, ОСОБА_6 та ОСОБА_1. ОСОБА_9 часто дзвонив їй та її чоловіку. За ОСОБА_5 в лікарні постійно доглядала ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_26 пояснила, що працює лікарем-гастроентерологом в Артемівській ЦРЛ. Вона лікувала ОСОБА_5, який страждав на рак голівки підшлункової залози. Хворий приймав дорогий препарат «Альфоретін». Ні ОСОБА_5, ні його дружина ОСОБА_1 не скаржились на матеріальне становище, призначені ліки купували постійно, перерв в лікуванні не було. Хворий приходив до неї на прийом разом з дружиною. Останні два місяці перед смертю стан померлого погіршився, особливо тяжкий був останній місяць.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, враховуючи думку третіх осіб, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані сторонами докази по справі суд встановив наступне

В судовому засіданні встановлено те, що 25.04.1999р. позивач ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим виконкомом Красненської сільської ради Артемівського району Донецької області.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконком Красненської сільської ради Артемівського району Донецької області 11 лютого 2013 року. Причина смерті - рак підшлункової залози.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1240га, розташованої за вказаною адресою.

Із заявами про прийняття спадщини до Другої Артемівського нотаріальної контори звернулись дружина - ОСОБА_1 та син ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 р., батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_24, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які є сторонами по справі як дружина та син спадкодавця.

Позивач і відповідач своєчасно, у встановлений законом строк, звернулися до Другої Артемівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5; була відкрита спадкова справа і до теперішнього часу в провадженні контори знаходиться вказана спадкова справа №115/2013. Свідоцтва про право на спадщину не було видано нікому, оскільки існує спір між спадкоємцями, що підтверджується копією вказаної спадкової справи.

Як вбачається з довідки Красненської сільської ради Артемівського району Донецької області за №1749 від 17.10.2013р., ОСОБА_1 зареєстрована та мешкала з ОСОБА_5 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1

З амбулаторної картки хворого ОСОБА_5 вбачається, що 7.10.2011 року йому було зроблено операцію з приводу механічної жовтухи. В подальшому йому було встановлено діагноз: рак голівки підшлункової залози. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер від даної хвороби.

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

В роз'ясненнях, що містяться в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року передбачено, що правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи повинен установити і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Таким чином, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги саме відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Позивачкою ОСОБА_1 в судовому засіданні не доведений той факт, що покійний ОСОБА_5 звертався до сина ОСОБА_3 за матеріальною чи фізичною допомогою.

Померлий ОСОБА_5 отримував пенсію у розмірі 1500 грн., що стверджує у судовому засіданні сама позивачка ОСОБА_1, тому покійний не може вважатися особою, яка потребувала матеріальної допомоги, оскільки отримувала державне утримання.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач ОСОБА_3, в силу своїх матеріальних можливостей та наявності вільного від роботи та своєї сім'ї часу, надавав своєму батькові матеріальну допомогу, провідував його і у лікарні, і вдома, тобто батько та син підтримували родинний зв'язок, спілкувались між собою. При цьому суд враховує взаємовідносини, які склались між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 за життя спадкодавця, а саме міцність родинних відносин, характер та ступень спілкування, моральні зобов'язання, які є етичними нормами і виходять за межі спірних правовідносин.

Таким чином суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні не доведено факт умисного ухилення відповідача ОСОБА_3 від надання допомоги покійному батьку ОСОБА_5, а також потреби спадкодавця в допомозі саме відповідача, враховуючи те, що кошти на лікування позивачка з покійним витрачали з пенсії померлого та її, крім того на лікування покійного допомагав старший син, який надсилав значні кошти, також позивачем не доведено, що покійний звертався за допомогою саме до відповідача ОСОБА_3, а той відмовив йому у наданні такої допомоги, тобто що відповідач свідомо ухилявся від надання будь-якої допомоги.

Суд, враховуючи викладене, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності визнає за встановлене те, що позивачем ОСОБА_1 не надано належних і допустимих доказів у розумінні статей 57-60 ЦПК України та у відповідність до вимог ст. 60 ЦПК України не доведено ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог. Таким чином суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту ухилення ОСОБА_3 від обов'язку по утриманню непрацездатного батька ОСОБА_5 та усунення його від права на спадкування, тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1224, 11,22,623,762,785 ЦК України, , ст. ст. 5, 6, 10, 57- 60, 79, 88, 107, 179, 208, 209, 213, 215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту ухилення від обов'язку по утриманню непрацездатної особи та усунення від права на спадкування відмовити.

На рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя І.В.Воробйова