Справа №613/1299/14-ц Провадження № 2/613/20/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючої судді Кузіної Н.П. за участю секретаря Герасимюк Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики у сумі 25090,50 грн., та згодом уточнив свої позовні вимоги де просив стягнути з відповідачів загальну суму заборгованості разом із річними відсотками, що складає 25703,3 грн. та судові витрати у розмірі 251,00 грн. на його користь.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 09 грудня 2011 року ОСОБА_2 звернувся з проханням надати йому позику в розмірі 70000 рублів (РФ) та 550 гривень. Ці кошти ОСОБА_2 взяв для поїздки на автомобілі марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1, АХ3052ХХ з вантажем, до м. Єкатеринбург РФ. Про отримання грошових коштів ОСОБА_2 написав розписку та зобовязався повернути їх до 01 січня 2012 року. ОСОБА_3 в забезпечення виконання боргової розписки ОСОБА_2 написала розписку про зобовязання повернути кошти в сумі 2150 доларів у гривневому еквіваленті до 01 січня 2012 року.

Відповідачі порушили взяті на себе зобовязання та не повернули вказані кошти у строк, у звязку з чим позивач звернувся до суду для вирішення спірного питання.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з вищевикладених підстав та пояснив, що надав позику в розмірі 70000 рублів (РФ) та 550 гривень ОСОБА_2 який зобовязався повернути дані кошти 01.01.2012 року. Однак, ОСОБА_2 проїхавши прикордонний пропускний пункт ОСОБА_4/Грайворон (РФ), та заїхавши на склад тимчасового зберігання почав вживати алкогольні напої на які була частково витрачена дана сума коштів, а інша на відшкодування збитків завданих ним на складі тимчасового зберігання. Його батько ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_3 зобовязалися повернути вказані кошти. ОСОБА_3 в забезпечення виконання боргової розписки брата написала розписку про зобовязання повернути кошти в сумі 2150 доларів у гривневому еквіваленті до 01 січня 2012 року. Позивач просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог. ОСОБА_2 пояснив, що дійсно він отримав грошові кошти від ОСОБА_7 в розмірі 70000 рублів (РФ) та 550 гривень. Дану суму боргу він позивачеві повернув у повному обсязі. Однак, у звязку з тим, що ним було пошкоджено автомобіль марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1, АХ3052ХХ та причіп, що належать позивачу, останній у відшкодування завданої матеріальної шкоди вимагає повернення вказаної суми коштів. Наполягав на тому, що він розписку про отримання коштів не писав, підпис не його.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що фактично грошів у сумі 2150 доларів США вона від ОСОБА_7 не отримувала. Вказану розписку вона написала, у забезпечення виконання боргової розписки брата та у рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків автомобілю «Камаз» з причепом. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:

Згідно розписки ОСОБА_2 взяв у борг 70 000 рублів та 550 гривень для поїздки на автомобілі «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1, АХ3052ХХ з вантажем, до м. Єкатеринбург РФ, та зобовязався повернути дану суму до 01 січня 2012 року. Грошові кошти були отримані від ОСОБА_1

Судом встановлено, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, що підтверджується розпискою, на суму 70000 руб. РФ та 550 грн.

На даний час, позичені кошти відповідачами не повернуті.

Згідно зі ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відповідності таких умов та вимог відповідно до звичаїв, ділового торгу або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики, який згідно зі ст. 1047 ЦК України був укладений представленою позивачем письмовою розпискою, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 1053 ЦК України, за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).

Таким чином судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, що підтверджується написаною розпискою на суму 70000 руб. РФ та 550 грн. Які ОСОБА_2І позичив у ОСОБА_7І та зобовязався повернути до 01.01.2012 року.

Суд критично відноситься до заперечень відповідача ОСОБА_2 про те, що він не писав розписку про отримання коштів та підпис не його, оскільки судом за клопотанням відповідача були призначені почеркознавчі експертизи, однак відповідач не сплатив вартість їх проведення та не надав необхідні зразки документів за вимогою експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Тому, на підставі викладеного, так як відповідач ОСОБА_2 ухилився від проведення судової почеркознавчої експертизи, у суду є всі підстави вважати достовірність написання боргової розписки ОСОБА_2

До даного часу сума боргу не повернута. Тому несплачена сума позики підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 24572,67 грн. відповідно до одержаних сум за розпискою та згідно слідуючого розрахунку:

Відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 30.09.2015 року, російській рубль по відношенню до гривні становить 10 руб. є 3,2501 грн.

Таким чином, 70000 руб. * 3,2501 грн. = 21537,80 грн.

21537,80 грн. + 550 грн. = 22087,80 грн. (сума заборгованості за розпискою)

Час прострочення невиконання грошового зобов'язання становить 3 роки 9 місяців (з 01.01.2012 року по 01.10.2015 року), що складає:

22087,80 * 3% (річних) = 662,63 грн. (3% за 1 рік прострочення платежу)

662,63 грн. * 3 роки = 1987,89 грн. (3% за 3 роки прострочення платежу)

3% : 12 міс. = 2,25 (1 місяць)

22.087 * 2,25% = 496,98 грн. (3% за 9 місяців прострочення платеж)

1987,89 грн. + 496,98 грн = 2484,87грн. (3% річних за весь час прострочення невиконання грошового зобов'язання)

Всього підлягає стягненню: 22087,80 грн. сума бору + 2484,87 грн. (3% річних) = 24572,67 грн.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 суд приходить до слідуючого.

Згідно розписки від 10.12.2011 року ОСОБА_3 зобовязалася повернути грошові кошти у сумі 2150 доларів США у еквіваленті гривня, що були взяті її братом ОСОБА_2, для поїздки з вантажем, до м. Єкатеринбург РФ, на автомобілі «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1. Дану суму коштів, ОСОБА_3 зобовязалася повернути до 01.01.2012 року.

Вказаних грошових коштів в сумі 2150 доларів США ОСОБА_3 не отримувала.

Тобто, судом встановлено, що фактично між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України передбачено припинення поруки після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимог до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.ст. 251, 252 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 отримав позику від ОСОБА_1 в розмірі 70000 рублів (РФ) та 550 гривень. Про отримання грошових коштів ОСОБА_2 написав розписку та зобовязався повернути їх до 01 січня 2012 року. В забезпечення виконання боржником ОСОБА_2 своїх зобовязань за вказаною розпискою, ОСОБА_3 10.12.2011 року написала розписку про зобовязання повернути кошти в сумі 2150 доларів у гривневому еквіваленті до 01 січня 2012 року.

З вказаної розписки вбачається, що у ній встановлено строк виконання основного зобовязання до 01.01.2012 року. Тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України згідно яких порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Позивач протягом шести місяців вимоги до поручителя ОСОБА_3 не предявив, в звязку з чим зобовязання за договором поруки припинилися.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, стягнути з ОСОБА_2 борг у сумі 24572,67 грн. У предявленні позовних вимог до ОСОБА_3 відмовити.

Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі предявлених доказів.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись 202, 207, 526, 559, 626, 629, 1046, 1047, 1049, 1053 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 146, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, борг у сумі 24572,67 грн. (двадцять чотири тисячі пятсот сімдесят дві гривні 67 копійок) та судові витрати по справі у сумі 251,00 грн. (двісті пятдесят одна гривня 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Харківської області через Богодухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ