КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/63/15-ц
Провадження № 2/552/405/15
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.02.2015 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу про перерахунок заробітної плати та видачі довідки встановленого зразка за роботу в населених пунктах зони відчуження при ліквідації аварії на ЧАЕС, -

В С Т А Н О В И В :

12 січня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Полтавської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу про перерахунок заробітної плати та видачі довідки встановленого зразка за роботу в населених пунктах зони відчуження при ліквідації аварії на ЧАЕС, мотивуючи свій позов тим, що він з 1983 року по 1992 рік працював в Полтавському обласному комітеті профспілки працівників агропромислового комплексу України на посаді технічного інспектора праці. В 1986 році, як військовозобов`язаний, 01 червня 1986 року був покликаний на спеціальні військові збори, де в складі військової частини №03304 з 08 червня 1986 року по 04 липня 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в результаті чого за станом здоров`я був виведений із зони і довгий час проходив лікування в Першій міській клінічній лікарні м.Полтави та в Полтавському шпиталі (військова частина № НОМЕР_1 ), що підтверджено довідками військових частин № НОМЕР_2 від 04.09.1986 року, №1577/13 та №22420 від 13.11.1986 року №1244. На даний час він має 2 групу інвалідності, захворювання пов`язане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується експертним висновком №75 Полтавської міжвідомчої експертної Ради від 04.04.1991 року та довідкою обласної медико-соціальної експертної комісії №1 серія 7-66ВЛ №0310048 від 14.08.2000 року. Згідно статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» його віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 (категорія 1) з вкладкою за № НОМЕР_4 від 02.02.2001 року. Крім того, видано посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_5 .

В позові позивач вказував, що в лютому 2012 року він звернувся в Полтавську обласну організацію профспілки працівників агропромислового комплексу з проханням провести розрахунок його оплати праці за роботу в населених пунктах зони відчуження за підвищеними тарифними ставками, з урахуванням зони безпечності, кратності, 6-ти годинного робочого дня і 6-ти денного робочого тижня. Для проведення розрахунку наданий оригінал довідки військової частини № НОМЕР_2 від 04.09.1986 року №1577/13. На основі проведеного розрахунку в Управлінні Пенсійного фонду України Київського району м.Полтави від Полтавської обласної організації профспілки працівників АПК надійшла довідка встановленої форми за №58 від 02.04.2014 року, згідно якої обчислена його пенсія по інвалідності (довічно) у розмірі відшкодування фактичних збитків. Вважає, що дана довідка була складена з порушенням норм щодо оплати праці за роботу в зоні відчуження, тобто без врахування вимог уряду, з яких знято грифи «таємно» та «Для службового користування», які регламентували порядок оплати праці в 30-ти км зоні відчуження. На початку грудня 2014 року він попросив керівництво обласної організації профспілки працівників АПК зробити перерахунок оплати праці і нову довідку направити до Управління Пенсійного фонду Київського району м.Полтави для перерахунку його пенсії. Голова профспілки Харченко Г.М. та в.о. головного бухгалтера ОСОБА_2 відмовили в складанні перерахунку та нової довідки. Просив суд визнати дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 внести зміни до розрахунку оплати праці за роботу в 1986 році в населених пунктах зони відчуження Чорнобильської АЕС і видачі нової довідки з врахуванням відповідних законодавчих актів та висновку експертного економічного дослідження Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені М.С.Бокаріуса неправомірними. Зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження, а саме: збільшити на 100% годинну тарифну ставку за період роботи в зоні з 08.06.1986 року по 04.07.1986 року, нарахувати доплату за вихідні 4 дні, дорахувати премію в розмірі 60% за 23 робочі дні червня 1986 року. Зобов`язати відповідача надати нову довідку про заробітну плату встановленого зразка за період виконання ОСОБА_1 робіт по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 08.06.1986 року по 04.07.1986 року з урахуванням законодавчих актів, що встановлюють умови оплати праці в зоні відчуження та висновку експертного економічного дослідження №1087 від 19.12.2014 року. Витрати, понесені на проведення експертного економічного дослідження в сумі 2 385 грн. 22 коп. стягнути з відповідача на користь позивача. Зобов`язати відповідача кошти, які з 02.04.2012 року, в результаті неправильного розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження, які щомісячно недоплачені позивачу до пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю перерахувати на рахунок допомоги в зону Антитерористичної операції.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник Полтавської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу Віноградова С.О. з позовом не згодна. В задоволенні позову просила відмовити.

Представник Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м.Полтави Силка І.О. з позовом не згодна. Просила суд в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 , представника Полтавської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу Віноградову С.О., представника Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м.Полтави Силку І.О., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1983 року по 1992 рік працював в Полтавському обласному комітеті профспілки працівників агропромислового комплексу на посаді технічного інспектора праці (а.с.16-25).

01 червня 1986 року ОСОБА_1 , як військовозобов`язаний (а.с.14-15) був призваний на спеціальні військові збори, де в складі військової частини №03304 з 08 червня 1986 року по 04 липня 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в результаті чого за станом здоров`я був виведений із зони і довгий час проходив лікування в Першій міській клінічній лікарні м.Полтави та в Полтавському шпиталі (військова частина № НОМЕР_1 ), що підтверджено довідками військових частин № НОМЕР_2 від 04.09.1986 року, №1577/13 від 04.09.1986 року (а.с.38) та №22420 від 13.11.1986 року №1244 (а.с.42).

Згідно дубліката посвідчення серії НОМЕР_6 (а.с.26) позивач є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 (а.с.27) та вкладки до нього встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, категорії 1.

Судом встановлено, що Полтавською обласною організацією профспілки працівників агропромислового комплексу 02.04.2012 року було видано довідку №58 про заробітну плату ОСОБА_1 . До даної довідки додано розрахунок оплати праці за дні роботи в зоні відчуження. Правильність складання даної довідки було перевірено Управлінням Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві, про що складено відповідний акт від 02.04.2012 року.

В судовому засіданні встановлено, що відносини, що виникли між позивачем ОСОБА_1 , Полтавською обласною організацією профспілки працівників агропромислового комплексу та Управлінням Пенсійного фонду України Київського району в м.Полтаві регулюються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч.1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку отриманого за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні, святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Посилання позивача на постанови №524-156 від 07.05.1986 року та №153/10-43 від 07.05.1986 року щодо безумовного збільшення тарифних окладів на 100% є невірними, оскільки вказаними постановами надається право керівникам підприємств проводити оплату праці працівників з підвищенням до 100% тарифним ставкам та посадовим окладам та затверджувати за погодженням з профспілковим комітетом розцінки та розміри заохочень (в т.ч. і премії) за терміновість виконання робіт. Отже, розмір пенсії по інвалідності позивачем ставиться в залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при обчисленні заробітної плати за основу розрахунку береться тарифна ставка (оклад) працівника за основним місцем роботи. Постановою Державного комітету праці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року №153/10-43 для працівників, які виконували роботу, пов`язану з ліквідацією наслідків аварії в зоні радіоактивного випромінювання, був встановлений 6-годинний робочий день та 6-денний робочий тиждень, розрахункова часова тарифна ставка у зоні відчуження визначалася відповідно до роз`яснення Державного комітету праці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 16.01.1969 року №1/2.

Згідно абзацу 4 пп.1 п.1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7 оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, відряджених у зону відчуження для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження і запобіганню забруднення навколишнього середовища провадилася у 3, 2, 1 зонах небезпеки у 4-,3-,2-, кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи.

Відповідно до роз`яснення Державного комітету праці УРСР і Укрпрофради від 08.01.1987 року №05/2-25-2, №03-51-8 для застосування показників кратності до тарифних ставок, посадових окладів, підвищених на 100% у випадку обчислення заробітної плати ОСОБА_1 не має підстав.

Таким чином, висновок №1087 експертного економічного дослідження від 19.12.2014 року (а.с.29-37), в якому тарифна ставка (посадовий оклад) збільшений на 100%, а потім застосована кратна оплата праці суперечить чинному законодавству України.

Відповідно до постанови Державного комітету праці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року №153/10-43) премія за роботу працівника в зоні ЧАЕС виплачувалась відповідно до діючого на підприємстві (організації) положення про преміювання. Тобто, якщо до відрядження чи до призову на військові збори в зону відчуження, працівникові регулярно нараховувалась премія, то за період виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премія також повинна бути нарахована в розмірах, визначених нормами діючими на той час на підприємстві (організації) та положенням про преміювання за основні результати господарської діяльності.

При цьому, в положення про преміювання могли бути внесені зміни відповідно до пп.4 п.1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7 щодо підвищення граничного розміру премії до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць. Тобто, для кожного працівника встановлювалися конкретний розмір премії відповідно до діючого на підприємстві положення про преміювання.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснила, що згідно наявних в архіві документів Полтавського обласного комітету профспілки працівників агропромислового комплексу, у протоколах засідання президії обкому профспілки, протокол №4 від 17.06.1986 року працівників преміювали в липні 1986 року за добросовісну працю та активну участь в громадському житті трудового колективу, в тому числі ОСОБА_1 в розмірі посадового окладу 220 крб. Постанов про преміювання ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження у розмірі 60% підприємством не приймалось. Отже, враховуючи дані вимоги позивача щодо зобов`язання здійснення перерахунку та видачі довідки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України і не підлягають задоволенню.

Позивач в своєму позові зазначив, що вищевказана довідка є невірною, оскільки в ній його заробітна плата зазначена меншою ніж це визначено в експертному дослідженні, але при цьому він не зазначає підстав для визнання її недійсною.

Отже, оскільки відповідач видав позивачу довідку про доходи, суд, оцінивши всі докази по справі, приходить до висновку, що даний позов є необґрунтованим, оскільки позивачу було видано довідку про доходи і підстав для визнання її недійсною не вбачається.

Крім того, не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування витрат, понесених при проведенні експертного економічного дослідження від 19.12.2014 року в сумі 2 385 грн. 22 коп.

Відповідно до частини 2 статті 86 ЦПК України кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи. При розгляді справи в суді сторонами клопотання про призначення судової економічної експертизи не заявлялось. Позивач в добровільному порядку, за межами розгляду даної цивільної справи, отримав Висновок №1087 експертного економічного дослідження від 19.12.2014 року, який проведено Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С.Бокаріуса, а, отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 2 385 грн. 22 коп. за проведення експертного економічного дослідження, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4-14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Полтавської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу про перерахунок заробітної плати та видачі довідки встановленого зразка за роботу в населених пунктах зони відчуження при ліквідації аварії на ЧАЕС відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко