Єдиний унікальний номер 243/8595/15-ц
Номер провадження 2/243/4504/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Носовської Л.О.

при секретареві - Врублевській К.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2015 року в Слов'янський міськрайонний суд звернулось ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та ОСОБА_2 виникли цивільні правовідносини, які підтверджуються конкретними обставинами, а саме: з боку позивача - це постачання електроенергії та контроль її споживання шляхом зняття показів приладу обліку на об'єкт відповідача, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1, а з боку відповідача - це споживання електроенергії, оплата спожитої електричної енергії. За даною адресою відкрито особовий рахунок НОМЕР_1. Згідно розшифрування рахунку по сплаті за спожиту електричну енергію з урахуванням тарифів станом на 05.12.2012р. у боржника у зв'язку з несплатою виникла заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 432,00 грн. В зв'язку з простроченням сплати грошового зобов'язання боржнику були нараховані три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 30,50 грн. та інфляційні нарахування в сумі 42,34 грн., і загальна заборгованість складає 504,84 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, наполягала на його задоволенні в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов не визнає. Раніше в судовому засіданні пояснила, що мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, та має особовий рахунок НОМЕР_2, а не НОМЕР_1, як зазначено в позовній заяві. За адресою, зазначеною в позовній заяві /АДРЕСА_1/, ніколи не мешкала, власницею будинку не являється

Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, що досліджені у судовому засіданні й відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а саме: вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

У ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи по суті.

Безпосередньо правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці, а також регулювання відносин, пов'язаних з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії здійснюється Законом України "Про електроенергетику" та Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення".

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про електроенергетику" енергією визнається електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.У свою чергу, енергопостачальниками визнаються учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам або з метою її експорту.

Ухвалою суду від 4 березня 2013 року було скасовано судовий наказ від 12 лютого 2013 року про стягнення заборгованості за спожиту енергію з ОСОБА_2

Відповідно до особового рахунку НОМЕР_1, сформованого позивачем за допомогою електронної форми обліку, споживач електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1, - має заборгованість з її оплати у розмірі 432,00 гривень. У якості власника в особовому рахунку зазначена відповідач ОСОБА_2

Заперечуючи проти позову позивача відповідач вказала, що ніколи не мешкала за зазначеною в позові адресою, раніше до перейменування вулиця АДРЕСА_2 називалася АДРЕСА_1. З копії паспорта відповідача вбачається, що з 14.11.1976 року вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. З акту ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» від 13.09.2007 року вбачається, що позивачем було відкрито особовий рахунок НОМЕР_2, за яким відповідач за вищевказаною адресою здійснює оплату за спожиту електроенергію, на підтвердження чого вона надала відповідні квитанції.

Згідно довідки КП «БТІ» м. Слов'янська від 07.09.2015 року, витребуваної судом , вулиця АДРЕСА_1 відсутня, натомість є АДРЕСА_1 по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 25.09.2002 року належить не відповідачу ОСОБА_2 , а іншій особі-ОСОБА_4.

З довідки секретаря Долинської сільради від 08.09.2015 року вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок НОМЕР_3, і належить зазначене домоволодіння ОСОБА_3

Відповідно до положень частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Норми права, які містяться у частині 1 статті 14 Цивільного кодексу України передбачають, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Положення частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України визначають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.2 ст.527 ЦК України кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Представник позивача не надав суду жодних переконливих доказів того, що саме відповідач проживала за вказаною адресою, або є власником нерухості , і особовий рахунок, за яким виникла заборгованість, належить саме їй, а відповідно до ст. 60 ч. 4 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючі вищезазначене, суд вважає позовні вимоги не доведеними, тому вони не підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зазначеною статтею не передбачено стягнення судових витрат в разі відмови в задоволенні позову, тому витрати позивача щодо відшкодування витрат по сплаті судового збору задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 527 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 09 жовтня 2015 року.

Суддя Л.О. Носовська