Справа №583/4361/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Олійник О. В.
Номер провадження 22-ц/788/364/15 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

11 лютого 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л. О.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 січня 2015 року про визнання неподаною та повернення заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Карпилівська сільська рада Охтирського району Сумської області, Охтирська районна державна адміністрація Сумської області, Міністерство оборони України, військова частина пп НОМЕР_1 м. Миргород, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 січня 2015 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи просить оскаржувану ухвалу судді скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів заяви 16 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання своєї матері ОСОБА_4 недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, яка ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2014 року залишена без руху, оскільки заява за своїм змістом не відповідає вимогам ч.3 ст. 238 ЦПК України, надано строк для усунення недоліків. Зокрема суддя зазначив, що в заяві не чітко викладено обставини, які свідчать про хронічний чи стійкий психічний розлад ОСОБА_4 , внаслідок чого остання не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними, зі змісту заяви не зрозуміло, чи хворіє остання на психічну хворобу.

12 січня 2015 року ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику, оскільки заявником не усунуто недоліків заяви.

Проте з даними висновками судді колегія суддів погодитись не може.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною, суд розглядає в порядку окремого провадження (п.1 ч.2 ст. 234 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 238 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною повинні бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Як на підставу визнання недієздатною своєї матері ОСОБА_4 в заяві ОСОБА_1 зазначав, що вона є пенсіонеркою і за станом свого здоров`я страждає явними проявами слабоумства, що простежується у неадекватному ставленні до оточуючих та подій та інше. Тобто заявником викладено обставини, які на його думку свідчать про психічний розлад здоров`я його матері ОСОБА_4 , який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Тому на думку колегії суддів підстави для залишення заяви ОСОБА_1 без руху, а в подальшому визнання її неподаною та повернення заявнику відсутні. Інших недоліків заява ОСОБА_1 не містить. Що стосуються даних про перебування матері заявника на відповідному обліку у лікаря психіатра, то такі дані заявник має право подати і під час розгляду справи.

Крім того, як зазначено в п.7 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Також, відповідно до ст. 235 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справ окремого провадження і яка закріплює особливості судового розгляду справ окремого провадження, суд, розглядаючи справи окремого провадження, на відміну від позовного провадження, зобов`язаний вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і з цією метою може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Крім того слід зазначити, що при дослідженні аналогічного питання Європейський суд з прав людини по справі «Мельник проти України» від 23 березня 2006 року (заява № 23436/03) зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. При цьому у якості допустимих умов такого обмеження Європейський суд вказав на необхідність збереження сутності доступу до суду, ці обмеження повинні мати законну мету забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. Також Європейський суд застерігає національні суди від формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р. (judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series AN 253-B).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Отже на підставі викладеного ухвала судді підлягає скасуванню, з направленням заяви на новий розгляд зі стадії відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 січня 2015 року в даній справі скасувати і передати заяву ОСОБА_1 на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, так як не перешкоджає подальшому руху заяви.

Головуючий -

Судді -