РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Собчук Є.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідачів - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним (третя особа ОСОБА_9), -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати заповіт недійсним.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив такі обставини:

Позивач допомагав своїм батькам отримувати квартиру АДРЕСА_1.

Після смерті батька він разом із матір'ю приватизував квартиру.

Після смерті матері позивачу стало відомо, що мати 28.09.2005року написала заповіт на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_9.

Позивачу невідомо хто такий ОСОБА_4, що підписав заповіт. Про нього відсутні відомості у заповіті.

Позивачу незрозуміло чому його мати, яка до самої смерті отримувала пенсію та розписувалася сама за отримання пенсії, не могла сама зробити підпис за складання свого заповіту.

Мати позивача майже кожний день мала з позивачем телефонні розмови, і позивач вважає, що вона не могла прийняти таке рішення, не порадившись з ним.

Мати позивача хоч і була малограмотною, але ж все таки вміла писати.

Вказані факти підтверджують сумнів позивача, що мати могла скористатися своїм правом на заповіт у такий спосіб.

Позивач вважає, що заповіт є фальсифікацією, помстою з боку колишньої дружини, з якою розірвані стосунки у 1982році.

На думку позивача заповіт не відповідає вимогам законодавства.

У судовому засіданні позивач, представники позивача підтримали позов, просили суд позов задовільнити.

Відповідачі позов не визнали, просили суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_10, після смерті якої відкрилася спадщина.

Позивач, як син померлої, є спадкоємцем першої черги за законом.

За життя, 28 вересня 2005 року, ОСОБА_10 склала заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_8.

У зв'язку з вадами зору заповіт ОСОБА_10 у присутності двох свідків у приміщенні нотаріуса був підписаний ОСОБА_4. У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що заповіт був прочитаний вголос, волевиявлення заповідачки на час посвідчення заповіту було вільним.

Заповіт був підписаний у присутності двох свідків - ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які пояснили, що були свідками при посвідченні заповіту на прохання особисто ОСОБА_10, яку обидві знали тривалий час. Заповіт ОСОБА_10 склала з власної волі, тиску на ОСОБА_10 при посвідченні її заповіту не було. Підписання заповіту іншою особою - ОСОБА_4 було викликано тим, що ОСОБА_10 погано бачила, була малограмотною і для неї було неможливим власноруч написати текст у заповіті. Написання заповіту на сина та внука було вмотивовано тим, що інший син - позивач у справі, є власником іншої ? частини квартири, проте у квартирі ніколи не проживав.

Нотаріус пояснив, що заповіт був посвідчений відповідно до вимог чинного законодавства. Волевиявлення заповідачки було вільним, що засвідчив рукоприкладчик та свідки, які були присутні при посвідченні заповіту. Було дотримано порядок посвідчення заповіту. На прохання особи, яка має вади зору, заповіт може бути підписаний іншою особою в присутності двох свідків, а ОСОБА_10 мала вади зору, у її віці важко власноруч написати текст у заповіті.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пояснили, що ОСОБА_10, яку вони знали тривалий час, бачила погано, була малограмотною. На спростування доводів позивача про те, що ОСОБА_10 розписувалися за отримання пенсії і могла самостійно підписати заповіт зазначили, що при отриманні пенсії чіткий підпис у відомості, як при підписанні заповіту, не вимагається.

Відповідач ОСОБА_7 пояснив, що, про існування заповіту йому стало відомо від бабусі у 2007 році під час одного із приїздів до неї. Складаючи заповіт на користь внука та другого сина , бабуся певною мірою оберігала свого сина - позивача у справі, від необдуманої втрати житла на схилі літ, оскільки батько мав декілька шлюбів, чого вона не схвалювала, а ? частина квартири АДРЕСА_1, є єдиним житлом позивача, проте у цій квартирі батько ніколи не проживав. І на сьогодні перешкод для його проживання у квартирі немає.

Згідно ч.4 ст.207 ЦК України якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Відповідно до ч.4 ст.1248 ЦК України якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253цього Кодексу).

Пунктом 157 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", яка діяла на час посвідчення заповіту, визначено, що якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою за правилами, викладеними в пункті 16 цієї Інструкції.

Пунктом 16 Інструкції визначено, що "якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби власноручно не може підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не може підписати документ, зазначається у посвідчувальному документі.

Відомості про особу, яка підписала заповіт, та свідків, які були присутні при підписанні заповіту, зазначені у заповіті, відомості про посвідчення заповіту зроблено у Реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 3559, який було досліджено у судовому засіданні. В цьому ж реєстрі вказані відомості про особу рукоприкладчика та свідків.

Судом встановлено, що при посвідченні заповіту ОСОБА_10 було дотримано порядку, встановленого законом та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій.

Позивач на обґрунтування недійсності заповіту посилався на ті обставини, що мати не могла скласти заповіт, не порадившись з ним, та підписання заповіту під тиском колишньої дружини позивача.

У судовому засіданні доказів складання заповіту ОСОБА_10 під тиском надано не було, а особи - відповідачі у справі, які були присутні під час посвідчення заповіту, стверджували, що волевиявлення ОСОБА_10 при складанні заповіту було вільним і їх доводи не було спростовані.

Та обставина, що мати склала заповіт, не порадившись із позивачем, не є підставою для визнання заповіту недійсним.

Суд враховує, що ОСОБА_10 склала заповіт на належну їй ? частину квартири на користь близьких родичів - сина та онука, а інша частина квартири є власністю позивача. Крім того, він має право на обов'язкову частку на спадщину після матері.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки суду не було надано доказів на обґрунтування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10,11,60,179, 209, 212 ЦПК України, на підставі ст. 1257 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним (третя особа ОСОБА_9), - відмовити.

Рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Черниш О.Л.