Провадження № 2/185/534/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Перекопського М. М.,
за участю cекретаря судового засідання Воротник В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді у приміщені суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27 січня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір поточного банківського рахунку для здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів. За умовами договору банк зобов'язувався відкрити відповідачу поточний рахунок в гривні та здійснювати його розрахунково-касове обслуговування. Банком встановлено кредитний ліміт у розмірі 300000 грн. зі сплатою 36% на рік за користування кредитом. Відповідач повинен був до 15 числа кожного місяця сплачувати мінімальний щомісячний платіж у розмірі 7% від використаного кредитного ліміту. Позичальник зобов'язання за договором не виконує, в зв'язку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом та комісій. У зв'язку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 329730,41грн. та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду.
У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав.
З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини.
Судом встановлено, що 27 січня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №1452151 банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використання електронних платіжних засобів. За умовами вказаного договору банк зобов'язувався відкрити відповідачу поточний рахунок НОМЕР_1 в гривні та здійснювати його розрахунково-касове обслуговування. Банком встановлено кредитний ліміт у розмірі 300000 грн. зі сплатою 36% на рік за користування кредитом. Відповідач повинен був до 15 числа кожного місяця сплачувати мінімальний щомісячний платіж у розмірі 7% від використаного кредитного ліміту. /а.с.8/ .
Позивач свої зобов'язання за договором виконав, відкривши відповідачу поточний рахунок зі встановленим кредитним лімітом, що підтверджується розпискою держателя карти /а.с. 9/.
Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу вимог ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором.
Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 3297,30 грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.10,11,57,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 а на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" судові витрати у сумі 3297 (три тисячі двісті дев'яносто сім) грн. 30 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку

Суддя М. М. Перекопський

Згідно з оригіналом. Суддя М.М. Перекопський