Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/556/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Бершадська О. В.
Доповідач Головань А. М.
УХВАЛА

Іменем України

12.02.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Голованя А.М.

суддів - Дьомич Л.М., Письменний О.А.

при секретареві - Дімановій В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2015 року за заявою ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення суду і

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області області від 19 лютого 2014 року, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Виселено ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду, в якій просила у зв'язку із дією Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» відстрочити виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2013 року, на період дії цього Закону.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2015 року заяву ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення задоволено. Виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2013 року у справі № 404/5277/13ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» відстрочено до втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову ухвалу та відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника заявника ОСОБА_3, заперечення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» Бистрова С.А., перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Розглядаючи заяву про відстрочку виконання судового рішення про виселення з іпотечної квартири суд виходив з положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», зазначивши про те, що спірна квартира, загальна площа якої становить 62,40 кв.м., ОСОБА_2 використовується як постійне місце проживання, а іншого житла у неї немає

При цьому, факт того, що у цього майнового поручителя у власності інше нерухоме житлове майно відсутнє посвідчується відповідними витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. (а.с.202,203)

Також, зазначена обставина підтверджується довідкою ЖЕК №1 м. Кіровограда із якої убачається, що ОСОБА_2, яка є особою похилого віку, проживає в цій квартирі з 17.02.1970 року.

Наведе не свідчить, що суд першої інстанцій вирішив справу з додержанням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що суд першої інстанції не перевірив належним чином наявність у власності в заявника, крім іпотечної квартири, іншого житлового майна спростовується дослідженими у справі доказами.

Крім того, твердження скарги, що справа вирішена з порушеннями норм ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 373 ЦПК України не ґрунтуються на законі, оскільки Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» було прийнято з метою забезпечення майнових прав осіб, які передали належне їм житло в іпотеку, а тому період дії цього Закону є винятковою обставиною в розумінні згаданих норм права.

За таких обставин, виходячи з підстав передбачених ч.1 ст. 312 ЦПК України, постановлена у справі ухвала зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскарженою в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: