АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/991/15 Справа № 182/7173/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Багрова А. Г. Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі - Видюковій Ю.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"

на рішення Нікопольського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ПАТ "Брокбізнесбанк" про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, посилаючись на те, що 23 вересня 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір банківського строкового вкладу, згідно якого позивач надав відповідачу 20000,00 доларів США на строк до 25 березня 2014 року.

Після спливу строку договору банк частково повернув кошти лише на суму 56306 грн. 44 коп., що еквівалентна 4751,60 доларів США, а решту суми повертати відмовляється.

У зв'язку з чим просила зобов'язати ПАТ "Брокбізнесбанк" видати готівкою одноразовою операцією через касу належні їй кошти за договором банківського вкладу у валюті вкладу у розмірі 15248,40 доларів США.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено та ухвалено зобов'язати ПАТ "Брокбізнесбанк" видати готівкою одноразовою операцією через касу належні ОСОБА_2 кошти за договором банківського вкладу у валюті вкладу розмірі 15248 доларів США 40 центів, що складає 197161 грн. 81 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ "Брокбізнесбанк" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем свої зобов'язання за договором банківського вкладу були виконанні належним чином, проте після спливу строку дії договору відповідач в порушення умов договору грошові кошти не повернув, у зв'язку з чим права позивача були порушені.

Проте з такими висновками погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Судом встановлено, що 23 вересня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ "Брокбізнесбанк" було укладено договір № D_020578982 банківського строкового вкладу (депозиту) згідно умов якого позивач передав, а Банк прийняв для зберігання 20000 доларів США на строк - 183 дні з 23 вересня 2013 року до 25 березня 2014 року з виплатою процентів в розмірі 6,5 % річних (а.с. 3).

Відповідно до п.п. 1.4., 1.5., 1.7. цього Договору, вкладник має право отримати вклад та суму нарахованих відсотків згідно з умовами договору, а згідно п. 1.7. вказаного Договору по закінченню строку вкладу Банк повертає вклад вкладникові у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1, відкритий в АТ "Брокбізнесбанк".

Також судом встановлено, що 20 березня 2014 року позивач звернулася до відповідача про виплату вкладу, у зв'язку із закінченням строку дії договору (а.с. 5), на що отримала відповідь від відповідача за вих. №677-19/15-141 від 20 березня 2014 року в якій зазначено про введення тимчасової адміністрації в Бану з 03 березня 2014 року та про віднесення банку до категорії неплатоспроможних на підставі постанови правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року № 107, а також роз'яснено позивачу про можливість отримання коштів по депозиту від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 6).

А також 20 березня 2014 року Банк перерахував позивачу 56306 грн. 44 коп., що в еквіваленті за курсом НБУ на день виплати становить 4751,60 доларів США. (а.с. 7)

Крім того, судом встановлено, що на підставі постанови правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року №107 "Про віднесення ПАТ "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-ФГВФО) 28 лютого 2014 прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Брокбізнесбанк", яку було запроваджено з 03 березня 2014 року до 02 червня 2014 року (а.с. 33-37 ).

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №42 від 03 червня 2014 року повноваження уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію АТ "Брокбізнесбанк" продовжено з 03 червня 2014 року до дня отримання Фондом рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідації АТ "Брокбізнесбанк" (а.с. 38).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 339 від 10 червня 2014 року відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ "Брокбізнесбанк" з 11 червня 2014 року по 10 червня 2015 року включно (а.с. 39-42).

Наслідки запровадження тимчасової адміністрації регулюються ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (надалі за текстом - Закон № 4452).

Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону № 4452 під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

А частиною 6 ст. 36 цього Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті; сплати регулярного збору до Фонду; витрат, пов'язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті; виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку; виплати аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, ушкодженням здоров'я або смертю, тощо; здійснення операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації; здійснення купівлі-продажу валюти фізичними та юридичними особами для погашення ними зобов'язань за кредитними договорами, виконання вимог, встановлених законодавством, для обов'язкового продажу валюти.

Зобов'язання банку, передбачені пунктами 11 - 4 частини шостої цієї статті, виконуються банком у межах його фінансових можливостей у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Фонду.

З метою забезпечення виконання зобов'язань банку, передбачених пунктом 1 частини шостої цієї статті, Фонд має право надати банку цільову позику. Виплати за такими зобов'язаннями за рахунок цільової позики Фонду мають розпочатися не пізніше першого місяця з дати запровадження у неплатоспроможному банку тимчасової адміністрації, а для системно важливих банків - не пізніше двох місяців.

Так, згідно із ст. 2 Закону № 4452 під поняттям вкладник розуміється фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Вклад -кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту),банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З урахуванням положень наведених вище вимог законодавства України позивач виступає вкладником Банку, в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, та кредитором Банку в частині, що перевищує суму відшкодування, гарантовану Фондом.

Так, судом першої інстанції не було враховано тієї обставини, що відповідно до норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" позивач отримав частину коштів за договором банківського вкладу, в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та виплачуються Фондом у встановленому ним порядку. Вказана обставина позивачем не заперечується.

Згідно з нормами Закону № 4452, які були чинними на час дії в ПАТ "Брокбізнесбанк" тимчасової адміністрації, відсотки за вкладами, нарахованими під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої пунктом 4 частини першої статті 52 цього Закону № 4452.

Банком було передано інформацію щодо виплати коштів для позивача за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому частину коштів, з поточного рахунку позивач отримав 20 березня 2014 року, як це передбачено п. 1 ч. 6. ст. 36 Закону № 4452.

Так, позивачу, було виплачено грошові кошти в межах гарантованої Фондом суми відшкодування, а саме 56306 грн. 44 коп., що в еквіваленті за курсом НБУ на день виплати становить 4751,60 доларів США, отже на даний час залишок коштів на рахунку Позивача становить 170526 грн.76 грн.

Станом на день призначення в ПАТ "Брокбізнесбанк" тимчасової адміністрації (03 березня 2014 року) офіційний курс гривні до іноземних валют встановлений Національними банком України становив: за 100 доларів США - 947.5900 грн., а тому залишок коштів позивача в еквіваленті складає 17995,53 доларів США.

Позивач є кредитором ПАТ "Брокбізнесбанк" в частині, що перевищує суму відшкодування гарантовану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Отже, вимоги вкладників-фізичних осіб, які є кредиторами Банку, про стягнення суми коштів з поточних рахунків, в частині, що перевищує суму виплачену Фондом, задовольняються виключно в межах процедури ліквідації банку та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 52 Закону № 4452.

Таким чином, задоволення вимог кредиторів Банку в індивідуальному порядку, шляхом стягнення з Банку коштів, які містяться на рахунку кредитора Банку Законом № 4452 не передбачено, а тому є порушенням порядку черговості передбаченого Законом № 4452 та як наслідок і порушенням прав та інтересів інших кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк".

Крім того, позивач скористався своїм правом та звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк" із заявою про визнання його кредиторських вимог та включення його до реєстру кредиторів, чим визнав себе кредитором Банку, а уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк позивача 04 липня 2014 року включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів з вимогами на суму 170526 грн. 76 коп. (а.с. 32).

Враховуючи вищенаведене, Позивач, фактично, заявив дві тотожні вимоги щодо одних і тих же кредиторських вимог, першу - до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк" щодо повернення коштів, які знаходяться на рахунках Позивача, яка була задоволена, а другу - подав позов, в якому просить суд стягнути з ПАТ "Брокбізнесбанк" кошти, які знаходяться на його рахунку, за вказаних обставин зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"-задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетрвоської області від 06 листопада 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.О. Макаров

Судді Ж.І. Максюта

М.Л. Прозорова