Справа № 215/6248/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі:

головуючого, судді - Тарасенко О.В.

при секретарі - Пасько М.В.

за участю: представника позивач ОСОБА_1

представника відповідача Глухончук Н.О.

представника третьої особи Мороз Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_4, представник позивача - ОСОБА_1 до Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико - соціальної експертизи", третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про встановлення факту причини смерті пов'язаного з професійним захворюванням, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, який був уточнений 23.12.2014 року, до КЗ "Обласний клінічний центр медико - соціальної експертизи", третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про встановлення факту причини смерті пов'язаного з професійним захворюванням.

В обґрунтування позову зазначила, що з ОСОБА_5 перебувала в зареєстрованому шлюбі із 04 червня 2010 року. Її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в наслідок професійного захворювання, яке було отримане 04 вересня 2003 р.

За висновком МСЕК КЗ "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" від 17 квітня 2013 року, акт №15 від 17.04.2013 року не встановлено причинній зв'язок смерті потерпілого з наслідком раніше отриманого професійного захворювання.

За висновком судово-медичної експертизи № 307 від 14.11.2012р., проведеного ОКЗ "Бюро СМЕ" м. Дніпропетровськ, комісія експертів приходить до висновку, що в даному випадку має місце прямий причино-наслідковий зв'язок між смертю ОСОБА_5 і наявністю у нього професійного захворювання - пиловий бронхіт, що мав тривалий перебіг.

Але, не зважаючи на фактичні дані, що містяться у медичній документації померлого, яка надійшла до МСЕК, що підтверджується фактичними даними у пунктах Акту № 15,за висновком МСЕК від 17 квітня 2013 року, мається запис із формулюванням висновку: "Связь смерти с профессиональным заболеванием ХОЗЛ, полученным при жизни ОСОБА_5 - сомнительная".

Таким чином виникли протиріччя у висновках вказаних експертиз. Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30.04.2014р., було призначено повторну комісійну судово-медичну експертизу та проведення якої доручено Головному Бюро Судово-медичних експертиз Міністерства охорони здоров'я України, у м. Києві.

Висновком повторної комісійної судово-медичної експертизи, проведеної Головним Бюро Судово-медичних експертиз Міністерства охорони здоров'я України встановлено, що у ОСОБА_5, мало місце професійне захворювання, яке розпочалося як хронічний пиловий бронхіт, мало прогресуючий перебіг і в кінцевому результаті призвело до розвитку дифузного бронхіту і перибронхіту, дифузного пневмосклерозу, вираженої емфіземи легень, легеневої гіпертензії з виникненням легеневої декомпенсації.

У ОСОБА_5 майже одночасно з захворюванням легень клінічно відмічався розвиток гіпертонічної хвороби зі швидким прогресуванням і виникненням симптоматики гіпертензивного серця. Рентгенологічна діагностика в динаміці свідчить про значні зміни в серці з ділятацією як правих так і лівих відділів майже в 1,5 рази (в 2010р.), що підтверджує клінічну симптоматику легеневої і серцевої декомпенсації в цей період.

Результати розтину трупа ОСОБА_5 та дані судово-гістологічного дослідження шматочків внутрішніх органів свідчать про превалювання морфологічних змін зі сторони легень, що дає підстави вважати основним в настанні смерті легеневу патологію.

Таким чином між професійним захворюванням та настанням смерті ОСОБА_5 вбачається прямий причинний зв'язок.

Згідно до ч. 2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 33 Закону України "Про загально обов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", (ЗУ №1105-14) визначено перелік непрацездатних осіб, які мають право на страхові виплати у разі смерті потерпілого, які перебували на утриманні померлого. Положенням цієї статті передбачено: "Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають... також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, браті, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку. Пенсія у разі смерті годувальника призначається і виплачується згідно із законодавством".

Згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону передбачена пенсія для осіб, у яких виникло право згідно ст. 33 Закону № 1105-14, у зв'язку з втратою годувальника, який помер в наслідок нещасного випадку або професійного захворювання.

Статтею 34 цього Закону передбачені страхові виплати та інші витрати у разі смерті потерпілого в наслідок нещасного випадку або професійного захворювання, зокрема одноразова допомога його сім'ї повинна бути не менша за п'ятирічну заробітну плату потерпілого, крім того, не меншою за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу яка перебувала на його утриманні.

"У разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним корегуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею цього Закону.

Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержанням каліцтва або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів".

Згідно статті 46 Конституції України статті 33 ЗУ № 1105-14 держава гарантує громадянам право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від неї обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Встановлення факту причини смерті її чоловіка внаслідок професійного захворювання, має для неї юридичне значення, оскільки його відсутність позбавляє можливості звернутися до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі, про виплату їй допомоги передбаченої Законом України "Про загально обов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", та передбачено відшкодування шкоди утриманцям працівника (годувальника) у разі його смерті, якщо визначено причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом.

Враховуючи викладене, просить встановити факт, що причиною смерті ОСОБА_5, є професійне захворювання на виробництві та стягнути з відповідача КЗ "Обласний клінічний Центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради, на її користь за проведення повторної судово-медичної експертизи в сумі 5 979,80 грн. та судовий збір в сумі 114,70 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача - КЗ "Обласний клінічний медико-соціальної експертизи" позов не визнала, пояснила, що при прийнятті рішень МСЕК керується "Положенням про медико-соціальну експертизу", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009р. № 1317, та "інструкцією про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом", затвердженою наказом МОЗ України від 15.11.2005р. №606 та зареєстрованою Міністерством Юстиції України 02.12.2005р. №1455/14795.

За результатами аналізу медико-експертної документації встановлено, що ОСОБА_5, 1953 р. н., мешкав в АДРЕСА_1. Працював помічником машиніста локомотива та підземним ектрослюсарем ш-ти "Гвардійська" 18 років 7 місяців. Вперше 04.09.2003 року ЛЕК НДІ Промислової медицини №1526 встановила професійне захворювання. Діагноз: Пиловий бронхіт І-1І ст. з бронхообструктивним синдромом, емфізема легень 1-2 ст. ДН 1-2 ст.

В тому ж році Профпаталогічна МСЕК по вищевказаному діагнозу встановила 20% втрати професійної працездатності.

пилового бронхіту до 2 ступеню, встановила III групу інвалідності, 30% ВПП.

30.01.2007р. ЛЕК НДІ ПМ №221 встановила діагноз: ХОЗЛ II ст., ДН 2 ст. - рішення Профпатологічної МСЕК - III група інвалідності, 40% ВПП безстроково.

28.01.2010р. - рішення ЛЕК НДІ ПМ №205. Встановила діагноз: ХОЗЛ ІІ-Ш ст. (пиловий бронхіт 2-3 ст., емфізема легень 2-3 ст.), ЛН 2-3 ст. Хронічне легеневе серце НК 1ст. Супутній діагноз: ГБ 2 ст., стадія 3, гіпертензивне серце, ІХС: диф. кардіосклероз, СН 2А ст. Рішення Профпатологічної МСЕК - III група інвалідності, 60% ВПП безстроково.

В подальшому на МСЕК не звертався.

Заданими медичної карти амбулаторного хворого стало відомо, що з 2005 по 2012 р. ОСОБА_5 лікувався стаціонарно в т/в клініки інституту ПМ з приводу ХОЗЛ, однак з 2010 року підвищення стадії ХОЗЛ після обстеження в інституті не було.

З 05.10 по 21.10.2011р. - Стац. лікування в т/в 14 м/л. ДЗ: ХОЗЛ 2ст., емфізема, пневмофіброз, ХЛС, синусова тахіаритмія. САГ 2 ст. СН 2Б . Цироз печінки змішаної етіології.

25.01.2012 по 06.02.2012р . - Стац. лікування в т/в 14 м/л. ДЗ : Хронічний, паренхіматозний панкреатит з порушенням зовнішньосекреторної функції, фаза загострення , хр. холецистит .

З 20.08 по 05.09.2012р. - Стац. лікування в т /в. 14 м/л. ДЗ : ХОЗЛ 2-3 ст. ( хр. пиловий бронхіт, захворювання проф. з 2003р. ), фаза загострення. Емфізема легенів. Пневмофіброз. ДН 2 ст. ХЛС. Синусова тахіаритмія із САГ 2 ст., 2 ступінь, рис 3.

Суп. ДЗ: Цироз печінки, змішаної етіології.

18.09 - ІНФОРМАЦІЯ_2 - Поступив зі скаргами на наявність виразок, які тривало не загоюються на обох ступнях, набряки нижніх кінцівок і збільшення їх в обсязі, періодично болі в гомілках, ускладнення ходи, періодично болі в животі, слабкість, задишку, схуднення.

Незважаючи на негативне ставлення хворого і його небажання виконувати призначення, стан хворого дещо покращився, намітилася тенденція до загоєння трофічних виразок, однак ІНФОРМАЦІЯ_2 в 16 годин 10 хвилин у хворого раптово настало різке погіршення стану -слабкість, ціаноз обличчя, різка задишка з шумним судорожним диханням, АТ і пульс не визначались. Розпочато інтенсивна терапія, викликаний реаніматолог, незважаючи на проведену терапію у хворого настала зупинка дихання і кровообігу, констатована клінічна смерть. Розпочато реанімаційні заходи, які не мали успіху. ІНФОРМАЦІЯ_2 в 16 годин 42 хвилин, констатована біологічна смерть.

Діагноз заключний основний: Генералізований атеросклероз з переважним ураженням судин серця і нижніх кінцівок.

Ускладнення основного: Гостра серцево-судинна недостатність. Хронічна артеріальна недостатність нижніх кінцівок 3 ст. Інтоксикаційний синдром.

Суп. діагноз: ІХС: дифузний кардіосклероз , миготлива аритмія постійна форма СН 2Б, хр. серцева недостатність . ХОЗЛ 2-3 ст. Пиловий бронхіт 2-3 ст. Дифузний пневмофіброз. Емфізема легенів 2 ст. Хронічне легеневе серце ЛН 2-3 ст. Хронічний неактивний гепатит з виходом в цироз печінки. Асцит.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, розширена експертна комісія прийшла до висновків, що основний діагноз причини смерті ОСОБА_5 є гостра серцево-судинна недостатність в наслідок генерал ізованого атеросклерозу з переважним ураженням судин серця та нижніх кінцівок, що підтверджується основним заключним клінічним діагнозом лікувального закладу, в якому помер хворий та рішенням СМЕ №307 про безпосередню причину смерті, що стала гостра серцево-судинна недостатність. На підставі п. 1 наказу МОЗ України від 15.11.2005р. №606

комісія МСЕК ОСОБА_5 не встановила зв'язок смерті з професійним захворюванням.

Вищевикладене свідчить про те, що Обласним клінічним центром МСЕ було дотримано порядок прийняття рішення, який регулюється Положенням №1317 "Про медико-соціальну експертизу" та Наказом МОЗ України від 15.11.2005р. №606 "Про затвердження інструкції про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом".

Слід зазначити, що відповідно до Наказу МОЗ України від 15.11.2005р. №606 "Про затвердження інструкції про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом", саме на МСЕК покладаються функції щодо встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням, а отже висновок судово-медичного дослідження не може бути ні достатнім, ні остаточним для встановлення такого зв'язку.

А також звергаємо увагу суду, що згідно Наказу МОЗ України №606 від 15.11.2005р. п. 2.17 оскарження рішення МСЕК про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням здійснюється згідно Положення про медико-соціальну експертизу №1317 від 03.12.2009р., а саме шляхом подання письмової заяви до МОЗ України та тільки після цього до суду.

Враховуючи вищевикладене, позов не визнаємо та позовні вимоги вважаємо не обгрунтованими.

Просимо суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи ВВДФСС України в м. Кривому Розі пояснила, що Міністерством охорони здоров'я №606 від 15.11.2005р. визначено порядок оскарження рішення МСЕК про встановлення причинного зв'язку.

Так, відповідно до ч.3 п.2.17 Інструкції встановлено, що Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської МСЕК може бути оскаржене до МОЗ України, за дорученням якого справи можуть бути розглянуті в Українському державному науково-дослідному Інституті медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України (м-Дншропетровеьк), Українському державному науково-дослідному інституті реабілітації інвалідів МОЗ України (м.Вінниця) або визначеною комісією іншої області. І лише потім, відповідно до п.2.19 Інструкції, рішення МСЕК можливо оскаржити до суду. Таким чином позивачем порушено порядок оскарження рішення МСЕК, а тому в позові слід відмовити.

Вислухавши учасників судового процесу дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач перебувала з ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2010 року. ОСОБА_5 за життя протягом 18 років 07 місяців працював у шкідливих умовах, внаслідок чого отримав професійне захворювання, що підтверджується актом розслідування професійного захворювання від 26.09.2003 року (а.с.25-26). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер (а.с13).

За висновком судово-медичної експертизи № 307 від 14.11.2012р., проведеного ОКЗ "Бюро СМЕ" м. Дніпропетровськ, комісією експертів встановлено, що в даному випадку має місце прямий причино-наслідковий зв'язок між смертю ОСОБА_5 і наявністю у нього професійного захворювання - пиловий бронхіт, що мав тривалий перебіг.(а.с.54-60).

Згідно висновку МСЕК КЗ "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" від 17 квітня 2013 року, акт №15 від 17.04.2013 року причиною смерті ОСОБА_5 стала гостра серцево - судинна недостатність, внаслідок генерализованого атеросклерозу з переважним враженням судин серця та нижніх кінцівок. Зв'язок смерті з професійним захворюванням ХОЗЛ, отриманим при житті ОСОБА_5 - сумнівна, причинний зв'язок смерті потерпілого з наслідком раніше отриманого професійного захворювання не встановлений (а.с.30-33).

Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30.04.2014р., за клопотанням представника позивача, було призначено повторну комісійну судово-медичну експертизу та проведення якої доручено Головному Бюро Судово-медичних експертиз Міністерства охорони здоров'я України, у м. Києві.(а.с.90).

Висновком повторної комісійної судово-медичної експертизи, проведеної Головним Бюро Судово-медичних експертиз Міністерства охорони здоров'я України встановлено, що у ОСОБА_5, мало місце професійне захворювання, яке розпочалося як хронічний пиловий бронхіт, мало прогресуючий перебіг і в кінцевому результаті призвело до розвитку дифузного бронхіту і перибронхіту, дифузного пневмосклерозу, вираженої емфіземи легень, легеневої гіпертензії з виникненням легеневої декомпенсації. У ОСОБА_5 майже одночасно з захворюванням легень клінічно відмічався розвиток гіпертонічної хвороби зі швидким прогресуванням і виникненням симптоматики гіпертензивного серця. Рентгенологічна діагностика в динаміці свідчить про значні зміни в серці з ділятацією як правих так і лівих відділів майже в 1,5 рази (в 2010р.), що підтверджує клінічну симптоматику легеневої і серцевої декомпенсації в цей період. Результати розтину трупа ОСОБА_5 та дані судово-гістологічного дослідження шматочків внутрішніх органів свідчать про превалювання морфологічних змін зі сторони легень, що дає підстави вважати основним в настанні смерті легеневу патологію. Таким чином між професійним захворюванням та настанням смерті ОСОБА_5 вбачається прямий причинний зв'язок. (а.с.134-167).

Згідно до ч. 2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 33 Закону України "Про загально обов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", (ЗУ №1105-14) визначено перелік непрацездатних осіб, які мають право на страхові виплати у разі смерті потерпілого, які перебували на утриманні померлого. Положенням цієї статті передбачено: "Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають... також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, браті, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку. Пенсія у разі смерті годувальника призначається і виплачується згідно із законодавством".

Згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону передбачена пенсія для осіб, у яких виникло право згідно ст. 33 Закону № 1105-14, у зв'язку з втратою годувальника, який помер в наслідок нещасного випадку або професійного захворювання.

Статтею 34 цього Закону передбачені страхові виплати та інші витрати у разі смерті потерпілого в наслідок нещасного випадку або професійного захворювання, зокрема одноразова допомога його сім'ї повинна бути не менша за п'ятирічну заробітну плату потерпілого, крім того, не меншою за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу яка перебувала на його утриманні.

"У разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним корегуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею цього Закону.

Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержанням каліцтва або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів".

Згідно статті 46 Конституції України статті 33 ЗУ № 1105-14 держава гарантує громадянам право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від неї обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Встановлення факту причини смерті чоловіка позивач внаслідок професійного захворювання, має для неї юридичне значення, оскільки його відсутність позбавляє можливості звернутися до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі, про виплату їй допомоги передбаченої Законом України "Про загально обов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", та передбачено відшкодування шкоди утриманцям працівника (годувальника) у разі його смерті, якщо визначено причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позов задовольнити у повному обсязі та встановити факт, що причиною смерті ОСОБА_5, є професійне захворювання на виробництві.

Відповідно до ст.ст.79,86,88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача КЗ "Обласний клінічний Центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради, на користь позивача 114,70 грн. судового збору (а.с.1) та 5 979,80 грн. за проведення повторної судово-медичної експертизи (а.с.191 в сумі 5 979,80 грн., а разом 6 090,50 грн.

На підставі Закону України "Про загально обов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", керуючись ст.. ст. 10, 57, 60, 79,86,88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4, представник позивача - ОСОБА_1 до Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико - соціальної експертизи", третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про встановлення факту причини смерті пов'язаного з професійним захворюванням - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт, що причиною смерті ОСОБА_5 1953 р.н., є професійне захворювання на виробництві.

Стягнути з Комунальний Заклад "Обласний клінічний Центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради, на користь ОСОБА_4 судові витрати : 114,70 грн. судового збору та 5 979,80 грн. за проведення повторної судово-медичної експертизи, а разом 6 090,50 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана всіма учасниками по справі до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: