Справа № 159/177/15-ц
Провадження № 2/159/264/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 11 лютого 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого-судді Бондара В.М.

з участю: секретаря Рижко О.М.

позивачів ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання втрати права на житлову площу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання втрати права на житлову площу, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_1. Свої вимоги позивач ОСОБА_1 мотивує тим, що він є власником цієї квартири та в цій квартирі була зареєстрована ОСОБА_4 з 2007 року, оскільки син позивача ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з відповідачкою ОСОБА_4. На початку червня 2013 року трьома рейсами мікроавтобуса відповідачка забрала з квартири всі речі, які їй належали за добровільним поділом, свій одяг, особисті речі, постіль, дитячий одяг та з дітьми вибралась на проживання АДРЕСА_5, де знаходиться по даний час. Через відмову відповідачки скасувати свою реєстрацію на житловій площі, позивач несе додаткові витрати за комунальні послуги та в даний час має намір провести ремонт квартири, підтримати порядок придомової території. Позивачі просять постановити рішення, яким визнати ОСОБА_4, 1982 року народження, такою, що втратила право на житлову площу в квартирі АДРЕСА_2.

Позивачі та їх представник у судовому засіданні просять позов задовольнити повністю з викладених підстав, визнати ОСОБА_4, 1982 року народження, такою, що втратила право на житлову площу в квартирі АДРЕСА_2, стягнути з відповідача судові витрати та оплату за надання юридичної допомоги.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю та просить відмовити у їх задоволенні. Суду пояснила, що вона влітку 2013 року самостійно, добровільно залишила місце проживання АДРЕСА_1, оскільки склалися погані стосунки з бувшим чоловіком та його родичами. На даний час вона проживає з своїми дітьми окремо і в жодному разі не ставила питання про повернення для проживання в квартиру АДРЕСА_1. З часу залишення даної квартири вона за комунальні послуги не сплачує, її речей в квартирі не залишилося.

Суд, вислухавши доводи позивачів, їх представника, відповідача та пояснення свідків, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення Волинського обласного бюро технічної інвентаризації від 30.06.1992 року, квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_1, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Ковельською державною нотаріальною конторою 03.04.1992 року № 3-46.

Довідкою РЖКП-1 № 199 від 23.12.2014 року стверджується, що в квартирі АДРЕСА_4 проживають і прописані шість чоловік: ОСОБА_1 - домовласник, ОСОБА_5 - дружина, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_4 - колишня невістка, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - внуки.

Копією рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.06.2012 року стверджується, що розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили факт не проживання відповідачки в квартирі АДРЕСА_4 з весни-літа 2013 року.

Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України). Відповідно до ст. 163 ЖК України право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття.

Також, згідно п. 10 Постанови № 2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", якщо особа була відсутньою понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилплощу.

Судом встановлено, що на час розгляду справи відповідач ОСОБА_4 не проживає у будинку більше року, без поважних причин, особистих його речей у будинку немає, вона не виявляє інтересу до житла. Разом з тим, суд не виявив обставин, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України та будь-яких інших поважних причин, за наявності яких житлове приміщення могло б бути збережене за відповідачем більше одного року.

Обставини, які позивачі зазначають в позові і посилаються на них у судовому засіданні, суд вважає є підставою для визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом в будинку позивачів.

Отже, вимоги позивачів щодо визнання ОСОБА_4 такою, що втратила права на житлову площу, є законною та обґрунтованою, а тому підлягають до задоволення, оскільки відповідач понад один рік без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації у будинку, який є власністю позивача, та не встановлено будь-якої домовленості між нею і власником житла.

Понесені судові витрати слід стягнути з відповідача в користь позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України С У Д, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання втрати права на житлову площу.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, як такою, що втратила право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 250.00 (двісті п'ятдесят) гривень кожному понесених витрат за надану юридичну допомогу.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий: В. М. Бондар