Справа № 2-320/12 Головуючий у І інстанції Медведєв К. В.
Провадження № 22-ц/780/5316/15 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 46 01.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

01 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Петленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2014 року у справі за позовом Васильківського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державного підприємства "Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту Фізіології рослин і генетики НАН України" до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_2, третя особа - Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області, про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування його державної реєстрації, визнання права постійного користування земельною ділянкою та витребування її із чужого володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року Васильківський міжрайонний прокурор Київської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_2 на підставі рішення Глевахівської селищної ради № 714-31-V від 03 вересня 2009 року було, на його думку, було незаконно надано у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, оскільки така ділянка знаходиться у межах земель переданих у постійне користування ДП «ДСВ ІФРГ НАН України».

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Глевахівської селищної ради № 714-31-V від 03 вересня 2009 року в частині передачі у власність спірної земельної ділянки ОСОБА_2, визнано недійсним державний акт на право власності на неї, та витребувано її у відповідачки на користь ДП «ДСВ ІФРГ НАН України».

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у позивача відсутні підстави на звернення до суду із зазначеним позовом, оскільки він не є власником спірного майна, а також що позивачем не було надано належних доказів того, що спірна земельна ділянка відповідачки накладається на земельну ділянку, якою користувалося ДП «ДСВ ІФРГ НАН України».

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що передача спірної земельної ділянки у власність відповідачки ОСОБА_2 відбулася із порушенням Закону та прав державного підприємства, через що позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішення селищної ради та державного акту на право власності на земельну ділянку, разом із витребуванням її із володіння відповідачки, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 20 травня 2002 року Дослідному сільськогосподарському виробництву Інституту фізіології рослин і генетики НАН України видано державний акт на право постійного користування 971,2 га землі, який зареєстровано за №102 ( а.с. 9 т. 1, а.с. 165-166 т. 3 ).

На підставі рішення №714-31-V Глевахівської селищної ради від 03 вересня 2009 року ОСОБА_2, серед інших, було передано у власність земельну ділянку, площею 0,10 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 ( а.с. 12-13 т. 1 ), та 14 жовтня 2010 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, який зареєстровано 30 серпня 2010 року ( а.с. 14 т. 1 ).

Рішенням Господарського суду Київської області від 31 грудня 2008 року, залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 30 квітня 2009 року, у Державного підприємства "Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України" було вилучено та передано до земель запасу Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області 387,19 га землі ( а.с. 10, 73-75, 77-85, 110-113, 114-118 т. 1 ).

Рішенням Господарського суду Київської області від 21 квітня 2010 року, залишеним без змін постановами Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02 липня 2010 року, Вищого Господарського суду України від 23 червня 2011 року, рішення Господарського суду Київської області від 31 грудня 2008 року скасовано за нововиявленими обставинами ( а.с. 18-19, 20-22, 23-25 т. 1 ).

У матеріалах справи також наявний лист Управління Держкомзему у Васильківському районі від 17 жовтня 2011 року щодо перекриття земельною ділянкою ОСОБА_2 зовнішніх меж земельної ділянки Державного підприємства "Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту Фізіології рослин і генетики НАН України" ( а.с. 167, 168-174 т. 1 ).

З матеріалів технічної документації по складанню державного акту на право постійного користування землею ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» Васильківського району Київської області та каталогів координат земельних ділянок цього державного підприємства, а також з технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1, технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» на території Глевахівської селищної ради вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2, що була передана ОСОБА_2, знаходиться у межах земель, переданих у постійне користування ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» (а.с. 220-270 т.1, 159-213 т.3, а. с. 229-231 т. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч. 9 ст. 149 ЗК України Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси площею понад 1 га для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених ч. ч. 5 - 8 цієї статті, та у випадках, визначених ст. 150 цього Кодексу .

Відповідно до вимог ст. 150 ЗК України до особливо цінних земель відносяться: чорноземи нееродовані несолонцюваті на лесових породах; лучно-чорноземні незасолені несолонцюваті суглинкові ґрунти; темно-сірі опідзолені ґрунти та чорноземи опідзолені на лесах і глеюваті; бурі гірсько-лісові та дерново-буроземні глибокі і середньо глибокі ґрунти; дерново-підзолисті суглинкові ґрунти; коричневі ґрунти Південного узбережжя Криму, дернові глибокі ґрунти Закарпаття; торфовища з глибиною залягання торфу більше одного метра і осушені незалежно від глибини; землі, надані в постійне користування НВАО «Масандра» та підприємствам, що входять до його складу; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення.

Частиною 3 ст. 5 ЗУ «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» передбачено, що вилучення земельних ділянок Національної академії наук України та галузевих академій наук може здійснюватися лише за згодою Президії Національної академії наук України та президій галузевих академій наук відповідно до Земельного кодексу України.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що Державне підприємство є належним землекористувачем спірної земельної ділянки, оскільки рішення господарського суду Київської області про припинення права користування спірною земельною ділянкою було скасовано, у зв'язку з чим місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про визнання рішення Глевахівської селищної ради в частині передачі у власність відповідача земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та виданого на підставі вказаного рішення державного акту на право приватної власності на земельну ділянку незаконними та їх скасування і витребуванням останньої на користь належного землекористувача.

Посилання апелянта на те, що ця ділянка не належить до земель Державного підприємства «ДСВ ІФРГ НАН України», є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: