Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"18" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі - Івіній М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 09 серпня 2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як зазначила позивач, подружнє життя не склалось через несумісність характерів, непорозуміння, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю.

Шлюбні відносини між сторонами протягом чотирьох останніх років фактично припинені, відповідач не бере участь у ведені домашнього господарства, спільно сторони з того часу не проживають.

Позивач зазначила, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення - недоцільним.

Спору про поділ майна, що є спільною власність немає та досягнуто згоди про утримання дітей.

В судове засідання позивач направила на адресу суду письмову заяву, в якій проти заочного рішення не заперечувала, підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити.

Відповідач до суду не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений судом належним чином, що відповідає вимогам ст. 74 ЦПК України.

Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За згодою позивача, на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних доказів.

Вивчивши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 серпня 2003 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області зроблено актовий запис №952.

Від шлюбу мають дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільне життя між сторонами не склалося.

Згідно викладених позивачем обставин, сторони протягом останніх чотирьох останніх років не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків.

Відповідно до п. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Враховуючи викладені позивачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки збереження зареєстрованого шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка не бажає його збереження, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 10, 57-61, 209-210, 212-215, 222, 223, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 09 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №952 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

СУДДЯ :