АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/844/2015 Головуючий в 1-й інстанції - Чех Н.А.
Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 квітня 2014 року в справі за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 грудня 2011 року №1002/11 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 грудня 2011 року стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» суму боргу у розмірі 205 995 грн.04 коп., яка утворилася за невиконання умов кредитного договору №СL 26980, укладеного 24 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3.

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про скасування вказаного рішення,посилаючись на те, що в забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_3, 24 03.2008 року між банком та нею було укладено договір поруки, а в подальшому 26.05.2009 року укладено додаткову угоду до договору поруки, в п.5.4 якої передбачено, що усі спори при неможливості досягнення згоди вирішуються в судовому порядку відповідно до чинного законодавства, тобто договір поруки не містить вирішення спорів у третейському суді. Зазначала,що в матеріалах третейської справи №1002/11 відсутні докази належного повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 квітня 2014 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 грудня 2011 року.

Вказує,що судом порушено вимоги ЗУ « Про третейські суди» та невідповідність висновків суду щодо правомірності розгляду позову банку до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 третейським судом.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання,, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 24.03.2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», був укладений кредитний договір № CL 26980 , відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 20 000 доларів США ,а останній зобов»язався повернути кредит та проценти за користування ним .

26.05.2009 року , додатковою угодою до вказаного кредитного договору, ОСОБА_3 та ВАТ«Універсал Банк» погодили , що всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні даного договору чи у зв»язку з ним або випливають з нього, підлягають розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків (п.п.3.2.).

В забезпечення виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов»язань за кредитним договором № CL 26980 від 24.03.2008 року , між ВАТ«Універсал Банк» та ОСОБА_2 24.03.2008 року був укладений договір поруки № CL 26980, а 26.09.2008 року додаткову угоду , відповідно до п. 5.4. якої сторони погодили, що усі спори при неможливості досягнення згоди вирішуються в судовому порядку відповідно до чинного законодавства .

18.11.2011 року, ПАТ «Універсал Банк» звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.12.2011 року вказаний позов задоволено, з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 389-1 ЦПК України, сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов»язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду .

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.12.2011 року , суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави, передбачені ст. 389-5 ЦПК України до її задоволення.

Колегія суддів з таким висновком суду погодитись в повній мірі не може з наступних підстав .

Згідно зі ст. 389-5 ЦПК України, рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі , не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийняте рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов»язки осіб, які не брали участь у справі ( ч. 2 ).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про третейські суди» , юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про третейські суди», третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Як вбачається з додаткової угоди від 26.05.2009 року , яка є невід»мною частиною кредитного договору № CL 26980 від 24.03.2008 року , укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Універсал Банк», то її п.п. 3.2. містить третейське застереження , відповідно до якого сторони договору дійшли згоди щодо вирішення спорів у Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Проте, ні договір поруки, укладений між ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов»язань ОСОБА_3 за кредитним договором № CL 26980 від 24.03.2008 року, ні додаткова угода від 26.09.2008 року третейського застереження не містять, а третейська угода не укладалась.

Таким чином, Постійно діючий третейський суд при Асоціації українських банків, ухвалюючи 22.12.2011 року рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № CL 26980 від 24.03.2008 року солідарно разом з ОСОБА_3, порушив вимоги Закону України «Про третейські суди», оскільки між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 ні третейська угода, ні третейське застереження не укладались.

На підставі викладеного, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.12.2011 року в справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» в частині його ухвалення про стягнення заборгованості за кредитним договором відносно ОСОБА_2 , підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312-315,319, 389-5ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 грудня 2011 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» боргу у розмірі 205 995 грн. та третейського збору у розмірі 2 533 грн.88 коп..

В решті рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: