АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1416/15 Справа № 199/575/14 Головуючий у 1 й інстанції - Руденко В.В. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Максюти Ж.І.,Прозорової М.Л.,

при секретарі - Видюковій Ю.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2014 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: державний нотаріус Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнень посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року на залізничній колії вокзалу в м. Дніпропетровську за невстановлених обставин загинув її рідний брат ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому квартиру АДРЕСА_1, після чого позивач звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де їй стало відомо, що напередодні смерті, а саме 10 травня 2013 року її брат склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів ОСОБА_3

Вважає, що вказаний заповіт був складений під впливом обману або її брат не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, а також волевивлення її брата не було вільним і не відповідало його волі, а також зазначає, що посвідчення спірного заповіту було з порушеннями, оскільки він мав би посвідчуватись при свідках, оскільки її брат мав фізичні вади, а саме читав з окулярами, а окулярів у нього з собою не було. Крім того, спірний заповіт був внесений в державний реєстр заповітів значно пізніше часу його посвідчення, що є порушенням закону. У зв'язку з чим просить визнати заповіт від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, недійсним.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено (а.с. 212).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення її позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_6, за життя останнім було складено заповіт від 10 травня 2013 року, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за № 683, яким все належне йому майно заповів відповідачу по справі ОСОБА_3 а позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_6 (а.с. 8-12, 102)

Спадкове майно на яке відкрилася спадщина, складається із 1/6 частини житлового будинку №50 по вул. Немировського в м. Дніпропетровську та квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 1233 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. А статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатні стю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно вимог статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а та кож інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спад коємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Крім того, відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також запо віт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волеви явлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть №828 від 13 травня 2013 року смерть ОСОБА_6 наступила внаслідок випадку ушкодження з визначеним наміром на залізничному вокзалі "Дніпропетровськ-Головний" (а.с. 15).

А відповідно до висновку амбулаторної (посмертної) судової-психіатричної експертизи №9 від 03 квітня 2014 року, проведеного за постановою органу досудового слідства та висновку (посмертної) судової-психіатричної експертизи №35 від 09 жовтня 2014 року, проведеної за постановою суду, ОСОБА_6 за життя в момент вчинення та підписання заповіту 10 травня 2013 року будь-яким психічним розладом не страждав та за своїм психічним станом в цей період він міг розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.148, 193).

Крім того, згідно висновку судової почеркознавчої експертизи від 05 грудня 2013 року № 61/04-540, яка була проведена органами досудового слідства, підпис на заповіті, а також запис в заповіті "Цей заповіт прочитано вголос та підписано власноручно" виконано ОСОБА_6 (а.с. 153).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 за життя у лікаря-психіатра в КЗ "Дніпропетровський спеціалізований психоневрологічний центр" ДОР" не знаходився (а.с. 115).

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, обгрунтовано прийшов до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що її брат ОСОБА_6 за своєю волею не міг заповідати своє майно відповідачу ОСОБА_3, оскільки на наступний день ним вчинено самогубство, а також за життя її брат скаржився на погрози зі сторони родичів відповідача, а також він боявся за своє життя, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки доказів цим обставинам суду надано не було, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції частково задовольняючи її клопотання про призначення психіатричної експертизи, відхилив основну частину її питань, а тому не було з'ясовано стан померлого на момент вчинення заповіту та на момент вчинення самогубства, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки доказів іншого стану померлого на момент вчинення заповіту, крім того стану, що визначений висновками амбулаторних (посмертних) судово-психіатричних експертиз, в судовому засіданні надано не було, а як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін за фактом смерті ОСОБА_6 органами досудового слідства проводиться розслідування та остаточного рішення по кримінальному провадженні на даний час не прийнято, а тому ці вимоги є передчасними.

Також доводи апеляційної скарги як на підставу скасування рішення суду про те, що нотаріусом посвідчувався заповіт у вихідний день, а реєструвався він значно пізніше, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки 10 травня 2013 року офіційно не було оголошено в Україні вихідним днем, а лише рекомендувалося підприємствам, установам та організація розпорядженням Кабінету Міністрів України №1043-р від 19 грудня 2012 року про перенос робочого дня 10 травня на інший день у зв'язку зі святкуванням свята " 9 Травня", але нотаріальні контори в цей день працювали, крім того дійсно внесення до державного реєстру заповітів спірного заповіту відбулось значно пізніше часу посвідчення заповіту, оскільки вказані обставини пов'язані саме з технічною роботою єдиного реєстру, про що зазначила приватний нотаріус ОСОБА_5

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, судом першої інстанції були виконані всі вимоги процесуального закону, всебічно перевірено обставини, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді