Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі: головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.;

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

з участю представника позивачки,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства „Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" на рішення Рівненського міського суду від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства „Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ДП „Рівненський облавтодор" ВАТ „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" про відшкодування 25965, 41 грн. шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Рішенням Рівненського міського суду від 17 грудня 2014 року позов задоволено. Вирішено питання про судові витрати.

В поданій на це рішення апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що відповідно до роз'яснення п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" витрати на виготовлення пам'ятників визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників у даній місцевості. З довідки КП Рівненської міської ради „Спецкомбінат - ритуальна служба" від 27 січня 2012 року вбачається, що середня вартість виготовлення надмогильних споруд коштує від 1700 грн. до 6500 грн. Тому за таких обставин місцевий суд безпідставно стягнув з нього на користь позивачки вартість пам'ятника у сумі 15 500 грн.

Покликаючись на ці обставини, відповідач рішення місцевого суду в частині стягнення вартості надмогильного пам'ятника у сумі 15 500 грн. просив скасувати, а в решті залишити його без змін.

В запереченні на апеляційну скаргу представник позивачки рішення місцевого суду вважав законним та обґрунтованим і просив апеляційний суд залишити його без змін, а подану апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною 3 ст. 303 ЦПК України визначено, що апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

З поданої відповідачем апеляційної скарги вбачається, що рішення Рівненського міського суду від 17 грудня 2014 року ним оскаржено лише в частині, що стосується стягнення вартості пам'ятника.

Відповідно до ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови № 6 від 27 березня 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз'яснив, що витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості.

З квитанції № 50, виданої суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 від 25 червня 2008 року, видно, що фактично позивачка ОСОБА_2 за виготовлення надмогильного гранітного пам'ятника заплатила 15 500 грн. (а. с. 12).

Заперечуючи цю суму, відповідач послався на довідку КП „Спецкомбінат - ритуальна служба" Рівненської міської ради від 27 січня 2012 року, з якої слідує, що «середня вартість» виготовлення мозаїчних і гранітних пам'ятників з виконанням граверних робіт коштує від 1700 грн. до 6500 грн.

З довідки КП „Спецкомбінат - ритуальна служба" Рівненської міської ради від 29 січня 2015 року, виданої на запит апеляційного суду, вбачається, що гранична вартість стандартних гранітних пам'ятників у м. Рівному станом на червень 2008 року (час оплати позивачкою вартості пам'ятника) становила 4600 грн.

Тому, оскільки визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди на користь позивачки у сумі 25 965, 41 грн., місцевий суд виходив з фактичної вартості пам'ятника у сумі 15 500 грн., а не з граничної вартості стандартних гранітних пам'ятників у м. Рівному станом на червень 2008 року у сумі 4600 грн. (яка існувала на час оплати позивачкою вартості придбаного пам'ятника) - загальний розмір стягнення з відповідача на користь позивачки підлягає зменшенню з 25 965, 41 до 15 065, 41 грн. (25965,41-15500+4600=15065,41).

У зв'язку з цим розмір судового збору на користь держави також підлягає зменшенню з 259,65 до 243,6 грн.

З урахуванням викладеного рішення місцевого суду в оскарженій частині не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, через що підлягає відповідній зміні.

В решті рішення місцевого суду сторонами в апеляційному порядку не оскаржено.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 1201 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 303, 304, 307, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства „Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду від 17 грудня 2014 року частково змінити, зменшивши загальний розмір відшкодування шкоди, яке підлягає стягненню з відповідача Дочірнього підприємства „Рівненський облавтодор" на користь позивачки ОСОБА_2, з 25965,41 грн. до 15 065 (п'ятнадцять тисяч шістдесят п'ять) грн. 41 коп.

Розмір судового збору на користь держави зменшити з 259,65 грн. до 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В решті рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення. Воно може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: