Справа №576/2681/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Сапон О. В.
Номер провадження 22-ц/788/134/15 Суддя-доповідач - Шевченко В. А.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Білецького О. М. , Кононенко О. Ю. ,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3, що діє від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Виконавчий комітет Глухівської міської ради як орган опіки та піклування, про визнання місця проживання малолітньої дитини,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04 грудня 2014 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення її вимог.

Колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 14 листопада 2003 року до 07 лютого 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі та мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9, 12, 13).

На даний час дитина сторін проживає разом із матір'ю у двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 (а. с. 14).

З довідки Глухівського міськрайонного центру зайнятості від 05 листопада 2014 року вбачається, що ОСОБА_3 з 05 серпня 2014 року зареєстрована як безробітна (а. с. 11).

Відповідно до акту обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_4 від 06 листопада 2014 року належна позивачці квартира потребує ремонту, заміни електропроводки та сантехніки (а. с 10).

Звертаючись до суду, позивачка, як на підставу своїх вимог, посилалася на те, що визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком обумовлене бажанням останньої. При цьому, інтересам дитини, на її погляд, відповідатиме й те, що у відповідача кращі умови проживання і майновий стан.

Вирішуючи спір, суд з урахуванням конкретних обставин справи обґрунтовано відхилив позов, оскільки позивачка не надала належних засобів доказування того, що особисто вона не взмозі створити належні умови для виховання дитини.

Сама по собі перевага в матеріально-побутовому стані відповідача з огляду на норми частин 8-9 ст. 7 СК України, згідно з якими регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності, розумності та відповідно до моральних засад суспільства, - не може бути вирішальною умовою передачі йому дитини.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини, як зазначено в абз. 2 ч. 1 ст. 161 СК України, беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитини не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

У даному ж випадку передача дитини відповідачеві буде суперечити її інтересам, оскільки, як визнає сама позивачка, вона у 2009 року вже зверталася до суду з позовом про відібрання дитини, після чого стала проживати з сином.

Наданий нею висновок виконкому Глухівської міської ради про доцільність проживання їхньої дитини з батьком до уваги братися не може, оскільки він був складений ще у 2009 році, на час, коли дитина з 2007 року фактично проживала з батьком, і на нього посилався саме ОСОБА_5 у зустрічному позові про визнання місця проживання дитини, який, до того ж, був судом відхилений (а. с. 16).

На цей час відповідач, заперечуючи проти позову, зазначав, що у нього є інша сім'я, дружина і малолітня дочка, які є чужими людьми для сина ОСОБА_4. Тому зміна місця проживання дитини призведе до її психологічної травми.

З даних будинкової книги слідує, що відповідач проживає разом з дружиною і дочкою ОСОБА_7, 2010 року народження в будинку АДРЕСА_2 (а. с. 34).

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не містять даних, які б свідчили про порушення відповідачем прав позивачки чи інтересів дитини.

Оскільки оскаржене рішення суд ухвалив з дотриманням норм матеріального та процесуального права, його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04 грудня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього дня на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -