Єдиний унікальний номер 235/6832/14-ц
Провадження 2/235/251/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м.Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі : головуючого - судді Токарєва А.Г.,

при секретарі Харт А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійську справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Красноармійського району Донецької області про встановлення факту належності на праві особистої власності будинку та визнання права власності на спадщину за законом, що полягає в цьому будинку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Іванівської сільської ради Красноармійського району Донецької області про встановлення факту належності на праві особистої власності будинку та визнання права власності на спадщину за законом, що полягає в цьому будинку, в обґрунтування позову зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його мати ОСОБА_3, яка постійно проживала в АДРЕСА_1

Після її смерті залишилася спадщина, що полягає в житловому будинку, розташованого на приватизованій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1

Позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців немає.

Спадщину він прийняв, оскільки проживав і проживає постійно в даному будинку та заявив нотаріусу Другої Красноармійської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, оскільки після укладання договору купівлі-продажу будинку його матір ОСОБА_3 не зареєструвала право власності на будинок на своє ім'я в Красноармійському бюро технічної інвентаризації, та згідно закону не являлась власником цього будинку.

Згідно ст.16 ч.1, п.7 Закону України №1878-у1 від 11.02.2012 року «Про державну реєстрацію нерухомого майна», «про реєстрацію майна може звернутися тільки власник майна», в зв'язку з чим позивач не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом, то він просить суд, встановити факт належності на праві особистої власності ОСОБА_3 житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача Іванівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про народження (а.с.5,6).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Зазначений житловий будинок належить ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем виконкому Іванівської сільської ради Красноармійського району 13.11.1984 року, реєстровий №52 (а.с.7).

З довідок, виданих Іванівською сільською радою, вбачається, що відповідно до господарської книги №11 особового рахунку НОМЕР_1 будинок, розташований за адресою: Іванівська сільська рада Красноармійського району Донецької області, АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 (а.с.12), яка була зареєстрована та постійно мешкала за вищезазначеною адресою, а разом з нею з 1984 року зареєстрований і мешкає по теперішній час її син ОСОБА_1 (12,13).

Спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України є син померлої ОСОБА_3 - позивач ОСОБА_1 Інших спадкоємців на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 не встановлено.

Після смерті ОСОБА_3 позивач звернувся до державного нотаріуса Другої Красноармійської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але в оформленні права власності на спадщину йому було відмовлено, оскільки спадкоємцем надано правовстановлюючий документ на житловий будинок договір купівлі-продажу від 13.11.1984 року без реєстрації його в КП «БТІ» м.Красноармійськ, як того вимагає п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (а.с.15).

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до ст.256 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, судом встановлено факт того, що ОСОБА_3 була належним власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.1984 року, зареєстрованого в Книзі нотаріальних дій за №52.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.08. № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з частиною 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Таким чином, суд вважає необхідним визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину за законом, що полягає в житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1

На підставі ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11,16, 57, 209, 212, 213, 214, 215, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності на праві особистої власності ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року, будинку АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадщину за законом на житловий АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: