Провадження № 2/344/540/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

12 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бойчука О.В.

секретар Гречун Т.Б.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 15 жовтня 2013 року, процентів за договором, інфляційних збитків та три проценти річних,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення за договором позики від 15 жовтня 2013 року 20000,00 грн. основного боргу, 18000,00 грн. 120% процентів за договором, інфляційних збитків у розмірі 2140,00 грн. та три проценти річних у розмірі 1643,84 грн.

Позов обґрунтовано тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15 жовтня 2013 року було укладено договір позики на загальну суму 20000,00 грн. Умовами договору передбачено 120,00 % річних. Також за законом позивач має право на отримання інфляційних збитків та три проценти річних. Зверталася до відповідача з вимогою повернення коштів, однак ОСОБА_2 зобов'язання за договором не виконав.

У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та суду пояснила, що відповідач борг не повертає та намірів його повертати не має. Просила суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання за останнім відомим місцем проживання. Про причини неявки суд не повідомив.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що позивач сторона позивача не заперечила проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, яке може бути переглянуте судом за заявою відповідача, позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, надіславши ОСОБА_2 копію заочного рішення для забезпечення можливості подання заяви про його перегляд.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем зобов'язання за договором позики. Із встановлених обставин справи випливають зобов'язальні правовідносини.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15 жовтня 2013 року було укладено договір позики на загальну суму 20000,00 грн., про що свідчить письмовий договір від 15 жовтня 2013 року.

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 надала у позику ОСОБА_2 кошти в сумі 20000,00 грн., а ОСОБА_2 прийняв вказані кошти та зобов'язався повернути ОСОБА_1 позичену суму коштів до 14 березня 2014 року. У випадку не повернення позики чи прострочення виплати процентів у розмірі 120% річних відповідач зобов'язаний сплатити позивачу суму боргу (враховуючи проценти) з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20 процентів річних від простроченої суми (пункт 7 договору).

Таким чином, суд вважає, що зобов'язальні правовідносини між сторонами виникли щодо суми коштів у розмірі 20000,00 гривень, сплати процентів і інфляційних збитків. В обумовлений договором час та в наступному відповідач гроші не повернув, проценти не сплатив. Зазначені обставини нічим не спростовані.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Досліджені в судовому засіданні обставини справи підтверджують належну обґрунтованість доказами вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь коштів за договором позики у розмірі 20000,00 грн., інфляційних збитків у розмірі 2140,00 грн. на суму позики у національній валюті та передбачені договором проценти річних у розмірі 18000,00 грн.

Вимога про стягнення три проценти річних у розмірі 1643,84 грн. до задоволення не підлягає, оскільки ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України таке стягнення виключається за наявності процентів, встановлених договором, в даному випадку договором позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 15 жовтня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати станом на час подання позову.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 24, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 526, 625, 1046, 1047, 1049-1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 88, 179, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 15 жовтня 2013 року, процентів за договором, інфляційних збитків та три проценти річних - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний № НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2 гривень 00 копійок основного боргу, 2140 гривень 00 копійок інфляційних збитків та 18000,00 процентів за договором, а всього 40140 гривень 00 копійок заборгованості за договором позики від 15 жовтня 2013 року.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний № НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2, 401,40 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя О.В.Бойчук