Справа № 203/7794/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 лютого 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.,

при секретарі - Чередник І.О.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. (а.с. 2-3)

Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні посилались на те, що 31 липня 2014 року близько о 17:30 годинні на перехресті пр. Леніна та вул. Чекістів в м. Запоріжжя, відповідач керуючи автомобілем марки ДЕУ, державний номер НОМЕР_1, у порушення ПДР України не впевнилась в безпеці, проїхала на заборонений сигнал світлофору та скоїла зіткнення з автомобілем позивача марки ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача, чим скоїла правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська відповідач була визнана виною у скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення. Внаслідок ДТП відповідач спричинила позивачу суттєву матеріальну шкоду, яка склалася з вартості поновлювального ремонту транспортного засобу позивача після ДТП на момент огляду у розмірі 31 229 грн. 68 коп., величина втрати товарної вартості дорівнює 4 387 грн. 52 коп., а загальна вартість збитку внаслідок ДТП відповідно до експертного висновку складає 35 617 грн. 20 коп. Згідно договору комплексного страхування на транспорті, «СК «УНІКА» сплатила позивачу вартість поновлювального ремонту, окрім франшизи, яка складає відповідно до умов укладеного договору 1 653 грн. Крім вищезазначеного, позивачу внаслідок ДТП була спричинена моральна шкода, яка виразилась у негативних емоціях та стресі, непоправній втраті часу проведеного на місці пригоди, моральних та психічних переживаннях, пов'язаних з пошкодженням належного позивачу майна, за який останній сплачує кредит, оскільки позивач є людиною пенсійного віку, йому довелося нервувати через те, що він вимушено залишився без засобу пересування, що завдало йому тривалі великі незручності. Враховуючи, що відповідач добровільно відмовляється відшкодувати матеріальні та моральні витрати і сплатити розмір франшизи, позивач звернувся до суду та просив суд стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду, яка складається з втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 4 387 грн. 52 коп., суму франшизи у розмірі 1 653 грн., моральну шкоду у розмірі 5 300 грн., а також судові витрати. (а.с. 2-3)

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні у повному обсязі. (а.с. 95)

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та день розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. (а.с. 50, 63, 86-87, 94а-94)

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 31 липня 2014 року о 17:30 годинні на перехресті пр. Леніна та вул. Чекістів в м. Запоріжжя, відповідач керуючи автомобілем марки ДЕУ, державний номер НОМЕР_1, у порушення ПДР України не впевнилась в безпеці, проїхала на заборонений сигнал світлофору та скоїла зіткнення з автомобілем позивача марки ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача, чим скоїла правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, що підтверджується копією довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9418262 від 06.08.2014 року та копією довідки інспектора ДАІ, наявними в матеріалах справи. (а.с. 32-33)

Встановлено, що 19 серпня 2014 року відповідач ОСОБА_3 була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., що підтверджується копією постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.08.2014 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 26)

Також, судом встановлено, що транспортний засіб марки «ЗАЗ», 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_3 належить на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2, та перебуває у кредиті в ПАТ «Кредобанк», а також у заставі банку до повного виконання позивачем вимог за кредитним договором № 9712Ф від 23.07.2012 року, що підтверджується копією кредитного договору від 23.07.2012 року, копією графіку погашення кредиту від 23.07.2012 року, копією договору застави від 23.07.2012 року, копією свідоцтва та іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. (а.с. 34-40)

Відповідно до висновку судового експерта-автотоварознавця вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «ЗАЗ», 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_3 складає 31 229 грн. 68 коп., втрата товарної вартості автомобіля після відновлювального ремонту внаслідок ДТП складає 4 387 грн. 52 коп., матеріальна шкода, спричинена автомобілю позивача внаслідок ДТП на момент огляду дорівнює вартості розміру відновлювального ремонту та втрати ринкової вартості та складає 5 617 грн. 20 коп., що підтверджується копією висновку від 08.08.2014 року та копіями додатків, які становлять невід'ємну частину експертного дослідження автотоварознавця, наявними в матеріалах справи. (а.с. 4-25)

Як вбачається з матеріалів справи транспортний засіб марки ДЕУ, державний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_3, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 26)

Встановлено, що 07.07.2013 року між позивачем та «Страховою компанією «УНІКА» було укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 0090/71/4055/0000030, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль марки «ЗАЗ Vida», державний номер НОМЕР_3. 04 серпня 2014 року позивач подав до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування по пошкодженому автомобілю, та 21.08.2014 року страховою компанією було сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 28 056 грн. 29 коп., шляхом перерахування безготівкових коштів, у зв'язку з чим страхова компанія виплатила страхове відшкодування в повному обсязі, що підтверджується листом «СК «УНІКА» від 23.01.2015 року, копією полісу № 3019159 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, копією страхового акту № 00148828, копією платіжного доручення від 21.08.2014 року та копією договору добровільного комплексного страхування транспорту від 08.07.2013 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 27-31, 88-91)

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 1,3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Частиною 3 ст. 11 ЦК України також передбачено, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Зі змісту ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Спеціальний законом, який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (надалі - Закон).

Відповідно до ст. 2 Закону встановлено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно зі ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася

за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Статтею 1.3. Закону визначено, що потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із п.22.1. ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із п. 22.1. ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п. 12.1. ст. 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд при розгляді позовних вимог приймає до уваги, що відносини, які виникли між сторонами регулюються спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого, позивачем були надані всі необхідні документи передбачені ст. 35 цього Закону для виплати страхового відшкодування, внаслідок ДТП, яка мала місце 31.07.2014 року, внаслідок чого «Страховою компанією «УНІКА» були виконані свої зобов'язання за договором страхування належним чином та в повному обсязі, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства та позивачу було сплачено страхове відшкодування в розмірі 28 056 грн. 29 коп., а також з огляду на встановлений договором розмір франшизи страхове відшкодування було зменшено на суму розміру франшизи яка склала 1 653 грн.

Суд вирішуючи вимоги позивача до відповідача ОСОБА_3 про стягнення на свою користь матеріальних збитків у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу та розміру франшизи, враховує встановлений розмір франшизи полісом страхування № АІ/3019159, який відповідно до п. 1.3.1. договору становить 1 %, тобто франшиза за даним страховим випадком складає 1 653 грн. (відповідно до експертного висновку від 08.08.2014 року 1 євро = 16, 533 коп.), а також доведеність в ході розгляду справи вини відповідача у заподіянні матеріальної шкоди позивачу внаслідок ДТП, яка виразилася у втраті товарної вартості транспортного засобу розмір якої був встановлений під час проведення автотоварознавчої експертизи від 08.08.2014 року та становить 4 387 грн. 52 коп., тому з огляду на понесену позивачем втрату товарної вартості транспортного засобу, суд приходить до висновку, що зазначена вимога повинна бути компенсована винною особою у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 31.07.2014 року, та якою є відповідач ОСОБА_3, тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди (розмір втрати товарної вартості транспортного засобу) суму у розмірі 4 387 грн. 52 коп. та франшизу у розмірі 1 653 грн., а разом 6 040 грн. 52 коп.

Також суд вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної шкоди, приймаючи до уваги, що внаслідок винних дій відповідача було пошкоджено автомобіль, який належить позивачу на праві власності та перебуває у заставі в банку, внаслідок виплати позивачем кредиту, і який протягом тривалого часу був позбавлений можливості користуватися транспортним засобом, змушений витрачати кошти на його відновлення, оскільки у добровільному порядку відповідач не відшкодувала завдану шкоду, а неможливість користуватися транспортним засобом спричинила йому певні незручності для організації свого побуту та пересування, враховуючи, що в ході розгляду справи було встановлено заподіяння моральної шкоди позивачу саме з боку відповідача ОСОБА_3, а отже в даному випадку, внаслідок ДТП, належний позивачу транспортний засіб зазнав пошкоджень, що призвели до душевних страждань позивача у справі, враховуючи при цьому ступінь вини відповідача та принцип розумності і справедливості, суд вважає, що позовна вимога позивача щодо стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди підлягає частковому задоволенні, а тому, достатнім зазначених вимог є розмір у 500 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховує результат вирішення справи, розмір понесених позивачем судових витрат (а.с. 1), та вважає за необхідне понесені позивачем судові витрати покласти на відповідача, а саме стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування судових витрат суму у розмірі 243 грн. 60 коп.

Крім того, суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат за позовну вимогу немайнового характеру про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 500 грн., виходить з того, що позивачем при зверненні до суду з заявленою вимогою не було сплачено судовий збір за вищезазначену вимогу, а отже з огляду на результат розгляду справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь держави у рахунок сплати судових витрат 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 22, 23, 509, 979, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1.3., 6, 12, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_4) у рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 4 387 грн. 52 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 500 грн., суму франшизи у розмірі 1 653 грн., а також у рахунок повернення судових витрат - 243 грн. 60 коп., а разом 6 784 грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави у рахунок сплати судових витрат 243 грн. 60 коп.

ОСОБА_2 у задоволенні іншої частини позовних вимог до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ф.Ф. Маймур