АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/558/2015 Головуючий в 1 інстанції - Ластовка Н.Д.
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Мараєва Н.Є.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року в справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 03 липня2014 року по справі № 1047/14 за позовом ПАТ «Укргазпромбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з вищеназваною заявою про скасування рішення третейського суду, яку обґрунтовував тим, що третейський суд не повідомив його про розгляд справи в установленому порядку, внаслідок чого позбавив права на захист, що є підставою для скасування такого рішення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року в задоволенні заяви відмовлено.

Заявник подав апеляційну скаргу в якій просив про скасування такої ухвали та задоволення його заяви про скасування рішення третейського суду.

В скарзі посилався на те, що суд не врахував, що з 18 травня 2013 року він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується відміткою в паспорті. За цією адресою жодних повідомлень про виклик до третейського суду він не отримував. Вказана адреса була відома позивачу, так як після зміни свого місця проживання він укладав додаткові угоди з банком, а тому останні мали змогу визначити його нову адресу по паспорту, який надавався при укладенні додаткових угод. Суд не вірно застосував ст.ст. 4, 15, 39 Закону України «Про третейські суди», ст.ст. 52, 56, 58 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків.

В судове засідання апеляційного суду заявник не з`явився, просив відкласти розгляд справи через відсутність квитків на потяг на призначену судом дату.

Колегія суддів вважає за необхідне вказане клопотання відхилити, оскільки доказів на підтвердження причини неявки ОСОБА_1 не надав.

Представник банку заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви, суд вважав встановленими такі обставини.

28.02.2013 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір споживчого кредиту № 02-Ф-К/13-Д, згідно з яким йому було надано грошові кошти на споживчі цілі в сумі 900 000,00 грн. терміном до 05.02.2014 року зі сплатою 18% річних. (а.с. 10-14)

Також 31.12.2013 року, 31.01.2014 року, 05.02.2014 року між сторонами були укладені додаткові угоди, за якими зокрема, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлювалась у розмірі 12% річних. (а.с. 17,18,19)

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків 03.07.2014 по справі № 1047/14 позовні вимоги ПАТ «Укргазпромбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» солідарно на користь ПАТ «Укргазпромбанк» заборгованість по тілу кредиту 900000,00 грн., 40684,92 прострочену заборгованість за процентами за період з січня 2014 року по квітень 2014 року, 600,00 грн. простроченої комісії за зміну умов кредитного договору, 9172,60 грн. заборгованість по сплаті процентів за травень 2014 року та третейський збір у сумі 9904,5 8 грн.

При укладанні договору споживчого кредиту № 02-Ф-КЛЗ-Д від 28.02.2013 року, додаткової угоди № 1 від 31.12.2013 року, додаткової угоди № 2 від 31.01.2014 року та додаткової угоди № 3 від 05.02.2014 року місце реєстрації та проживання заявника було вказано АДРЕСА_1, куди третейським судом направлялись документи та інші письмові матеріали по справі в тому числі і виклики до суду.

Позивач не надав суду докази про те, що він в установленому порядку повідомив банк про зміну свого місця проживання, а тому суд дійшов висновку, що третейським судом не були порушені вимоги Закону, щодо повідомлення позивача про розгляд справи.

Дослідивши докази , наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленим є доведеними.

Висновки суду про відсутність підстав для скасування рішення третейського суду відповідає цим обставинам та вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги, про те, що банку було відомо про зміну місця проживання боржника з паспорту, який він надавав при укладанні додаткових угод, в якому вже було зазначено інше місце його реєстрації, колегія не приймає з огляду на таке.

Згідно п. 6.5. Договору споживчого кредиту № 02-Ф-К/13-Д від 28.02.2013 (далі за текстом -«Кредитний договір»), укладеного між ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» та Заявником, Заявник зобов'язався повідомляти письмово та негайно ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» про зміни паспортних даних, ідентифікаційного номера, адреси реєстрації, місця роботи, номерів телефонів та інших даних, а також про будь-які обставини, які можуть вплинути на виконання зобов'язань за Кредитним договором.

Також, згідно п. 9.6. Кредитного договору Заявник зобов'язався повідомляти ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» про зміни адреси реєстрації/фактичного проживання, місця роботи, номерів телефонів протягом 3 (трьох) днів після відповідних змін. Усі листи та повідомлення, що стосуються виконання Кредитного договору, направляються сторонами одна одній за адресами, зазначеними в Кредитному договорі або в письмових повідомленнях сторін про зміни, що направляються сторонами одна одній.

Ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду заявник не надав доказів належного повідомлення Банку про зміни, що відбулись, як передбачено вищезазначеними пунктами Кредитного договору - ані копії листа з відміткою Банку про прийняття, ані копії поштового повідомлення про вручення відповідного листа, тощо. Таким, чином Заявник не має підстав стверджувати про повідомлення банку про зміну місця проживання та реєстрації.

Посилання заявник на те, що працівники банку самі могли встановити нову адресу, оскільки він надавав паспорт при укладенні додаткових угод колегія суддів не може прийняти, тому, що вказані доводи є лише припущенням заявника, та суперечать порядку повідомлення про зміну місця проживання виписаному в кредитному договорі. Крім того, при укладанні додаткових угод до Кредитного договору від 31.12.2013, від 31.0.2014 та від 05.02.2014, у яких значилася адреса проживання: 49000 АДРЕСА_2, Заявником не було зауважено та не повідомлено про нове місце проживання, більш того, ним було повідомлено, що адресою його проживання є: 49000 АДРЕСА_2. До того - ж ОСОБА_1 власноруч підписував три зазначені вище додаткові угоди та не заперечив проти зазначеної в них адреси місця проживання та реєстрації. Таким чином ОСОБА_1 порушив умови Кредитного договору.

Доводи скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставні.

Так, ч. 3 статті 15 Закону України «Про третейські суди» передбачено: Якщо

сторони не дійшли згоди з цих питань або у разі невизначеності цих питань у регламенті

третейського суду, документи та інші письмові матеріали направляються за останнім

відомим місцем проживання фізичної особи чи за юридичною адресою або

місцезнаходженням юридичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи в інший спосіб, що передбачає отримання доказів доставки документів та інших письмових матеріалів адресатові, та вважаються такими, що отримані в день такої доставки, навіть якщо на цей час одержувач за цією адресою не знаходиться чи не проживає, а про зміну своєї адреси ним не було повідомлено іншу сторону належним чином. Такі ж правила містяться у ст. 52 Регламенту: а саме 1. Обмін документами та письмовими матеріалами між сторонами, а також між сторонами і третейським судом (третейськими суддями) здійснюється у порядку, встановленому Регламентом. 2. Документи та інші письмові матеріали направляються за останнім відомим місцем проживання фізичної особи чи за юридичною адресою або місцезнаходженням юридичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи в інший спосіб, що передбачає отримання доказів доставки документів та інших письмових матеріалів адресатові, та вважаються такими, що отримані в день такої доставки, навіть якщо на цей час одержувач за цією адресою не знаходиться чи не проживає, а про зміну своєї адреси ним не було повідомлено іншу сторону належним чином.

Враховуючи, що заявник належним чином не повідомив про зміну свого місця проживання, суд дійшов правильного висновку, що порушень вказаних вимог закону третейським судом допущено не було.

Ухвала суду постановлена з дотриманням вимог Закону, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: