Києво-Святошинський районний суд Київської області
Провадження № 2/369/617/15
РІШЕННЯ

Іменем України

19.02.2015 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Ковальчук Л.М.

при секретарі Рябець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів і додаткових витрат,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що 11 березня 2000 року вона з ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області було зроблено актовий запис № 236 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3.

Від шлюбу вони мають трьох дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На теперішній час вони проживають за однією адресою, однак фактично вони припинили проживання однією сім'єю та ведення спільного господарства, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують.

Спільне життя між ними не склалося у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, між подружжям втрачені взаєморозуміння та почуття любові.

ОСОБА_1 переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам дітей.

Окрім того, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не досягнуто згоди щодо утримання їхніх дітей, а тому вона вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. на кожну дитину, всього - 9 000 грн. щомісячно з усіх його доходів.

ОСОБА_1 вказувала, що ОСОБА_2 має стабільно високий, але нерегулярний дохід. Вона не працює з 2004 року, оскільки особисто займалася організацією будівництва їхнього будинку, домашнім господарством, доглядом за дітьми тощо.

ОСОБА_2 придбав у власність автомобіль Infiniti QX70, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, вартістю 1 114 250 грн.

Як зазначала ОСОБА_1, ОСОБА_2 був звільнений з останнього місця роботи 17 квітня 2014 року, а автомобіль зареєстрований 17 липня 2014 року, тобто в період, коли ОСОБА_2 не перебував у трудових відносинах, що на думку ОСОБА_1 є доказом мінливого доходу. Окрім того, з трудової книжки ОСОБА_2 їй відомо, що він працював виключно на керівних посадах та часто змінював місце роботи. Так, у період з 2008 року по 2011 рік ОСОБА_2 обіймав 5 керівних посад з різним посадовим окладом, що свідчить про мінливість його доходу.

Окрім того, як наголошувала ОСОБА_1, у період, коли ОСОБА_2 офіційно не перебував у трудових відносинах, він відкрив у ПАТ КБ «ПриватБанк» карткові рахунки № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7 від 16 червня 2014 року.

Також ОСОБА_2 був учасником господарського товариства - пов'язаної особи інтернет-проекту «modnakasta.ua», а наразі займається проектом etachki.com, що приносить йому високий, однак мінливий дохід, оскільки він мав можливості отримувати дивіденди.

ОСОБА_1 зазначала, що при визначенні розміру аліментів вона керувалася реальними потребами дітей. Так, син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_7 здобувають дошкільну освіту у Центрі раннього розвитку «Лада-Ладушка» ФОП ОСОБА_8 Вартість навчання складає 3 700 грн., та ще 100 грн. необхідно на канцтовари.

ОСОБА_1 вказувала, що ОСОБА_2 аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, в актовому записі про народження яких батьком не значиться.

Враховуючи викладене, позивачка ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 11 березня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільського району, актовий запис № 236, та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 9 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.

В подальшому позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в якій зазначала, що несе додаткові витрати на дітей, що пов'язано з витратами на дошкільну освіту. Зокрема, ОСОБА_1 наголошувала, що вона займається розвитком здібностей дітей. Так, у навчальному закладі «Лада-Ладушка» до курсу навчання входять англійська мова, французька мова, німецька мова, хореографія, музичні заняття, математика, підготовка руки до письма, логіка, квілінг, ейдетика, світ навколо мене, творчі майстерні, заняття з психологом та логопедом.

Окрім того, 05 січня 2011 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Медичний центр «Гемафонд» договори № 113507 та № 113508 про зберігання пуповидної крові з кріоконсервантом, відповідно до умов якого з четвертого року від дня пологів вона зобов'язана оплачувати кріозберігання у розмірі 80 євро на рік у гривневому еквіваленті. Таким чином, на теперішній час вартість кріозберігання за курсом євро складає 1 840 грн. на рік, відповідно, 153,33 грн. щомісячно.

ОСОБА_1 зазначала, що ОСОБА_2 як батько дітей несистематично бере участь у матеріальному забезпеченні дітей, не бере участь у витратах, які здійснюються у зв'язку із забезпеченням дітей всім необхідним для проживання, духовного, морального та фізичного розвитку, а саме у витратах на харчування, одяг, навчання, дозвілля, духовний і фізичний розвиток, профілактично-оздоровче лікування тощо.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 11 березня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільського району, актовий запис № 236, стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 9 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 4 106,66 грн. щомісячно, а також стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.

В подальшому позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про уточнення позовних вимог, і просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 11 березня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільського району, актовий запис № 236, стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, у розмірі 9 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у розмірі 3 700 грн. оплати за навчання та 100 грн. на канцтовари щомісячно до закінчення навчання у Центрі раннього розвитку «Лада-Ладушка», та 306,66 грн. щомісячно протягом дії договорів про зберігання пуповинної крові, а також стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник поданий позов підтримали та просили його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 поданий позов визнав у частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 3 500 грн. щомісячно, в решті вимог позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 березня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_8.

Від шлюбу подружжя має трьох дітей - сина ОСОБА_3, 20 грудня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_10, та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_11.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 21 січня 2015 року № 78 вбачається, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3, та її діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, знаходяться на її утриманні.

Спільне життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не склалося, оскільки у позивача та відповідача різні погляди на сімейне життя. Їхня сім'я розпалася, вони припинили ведення спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Як зазначали сторони в судовому засіданні, подальше збереження сім'ї є неможливим.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначав, що строк на примирення ОСОБА_2 не потрібен.

Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов в частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_12 від 01 вересня 1998 року встановлено, що 30 листопада 2005 року вона звільнена з посади торгового представника ТОВ «Діловий стиль» за угодою сторін, і після вказаного звільнення вона офіційно не працювала.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_13 від 10 серпня 1998 року вбачається, що з вересня 2005 року він працював на посадах начальника відділів та управлінь, технічного директора, заступником генерального директора, директора тощо. 17 квітня 2014 року ОСОБА_2 був звільнений з посади виконавчого директора з технічних питань ТОВ «Маркасон» за угодою сторін.

З довідки про доходи ОСОБА_2 від 09 лютого 2015 року № 1 вбачається, що він працює в ТОВ «Автоділ» з 10 червня 2014 року на посаді директора департаменту розвитку, і за період з 10 червня 2014 року по 31 січня 2015 року складає 6 373 грн. 85 коп.

З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що записів, за якими ОСОБА_2 є засновником юридичної особи, не знайдено, як фізична особа-підприємець він не зареєстрований.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки Infiniti моделі QX70, тип загальний легковий універсал, категорії В, з реєстраційним номером НОМЕР_1, 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_14.

Відповідно до договорів про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № НОМЕР_6 від 16 червня 2014 року, № НОМЕР_7 від 16 червня 2014 року та № НОМЕР_5 від 16 червня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2 відкрив у ПАТ КБ «ПриватБанк» рахунки в гривні, доларах США та євро з базовою відсотковою ставкою 2,2% річних у гривнях, 1,7% річних у доларах США, 1,7% річних у євро.

З консультативного висновку терапевта від 16 грудня 2013 року вбачається, що ОСОБА_2 має діагноз жировий гепатоз, хронічний холіцисто-панкреатит без загострення, сечосольовий діатез, артеріальна гіпертензія, ускладнений остеохондроз хребта. У вказаному висновку міститься перелік лікувальних препаратів, необхідних для прийому ОСОБА_2 У зв'язку з викладеним ОСОБА_2 зазначав, що він потребує постійного лікування, яке вимагає значних коштів.

Відповідно до наявних в матеріалах справи квитанцій, чеків та видаткових накладних вбачається, що ОСОБА_1 несе витрати по забезпеченню дітей харчуванням та одягом, однак не всі витрати, підтверджені чеками та квитанціями, були спрямовані на утримання дітей. Як пояснила з приводу цього в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, вона здійснювала купівлю товарів для всієї родини, та не виділяла витрати на утримання дітей в окрему складову. У зв'язку з викладеним суд не може розцінювати надані квитанції як безумовну підставу визначення суми щомісячних витрат на утримання дітей.

Як зазначав відповідач ОСОБА_2, в нього на утриманні знаходиться його мати, ОСОБА_9, 1954 року, яка є непрацездатною за віком.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як зазначав у поданих суду запереченнях відповідач ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 при зверненні з позовом до суду не врахувала ту обставину, що обов'язок утримувати дітей є солідарним для обох батьків.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У поданих запереченнях ОСОБА_2 зазначав, що визнає позов ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів у розмірі 3 500 грн. щомісячно.

Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд, враховуючи матеріальне становище ОСОБА_2 та його обов'язок нарівні з матір'ю утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, його стан здоров'я, який вимагає лікування, наявність на утриманні відповідача ОСОБА_2 непрацездатної за віком матері, а також той факт, що позивач ОСОБА_1 не довела необхідності стягнення з ОСОБА_2 щомісячно аліментів у розмірі 9 000 грн., дійшов висновку про часткове задоволення вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей, і вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти в сумі 1 167 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 20 листопада 2014 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Щодо решти вимог суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки позивач ОСОБА_1 не надала суду доказів, які б підтверджували, що відповідач ОСОБА_2 має інші джерела доходу і спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у сумі 9 000 грн. щомісячно.

Щодо вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 додаткових витрат на утримання дітей, суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки, виданої ОСОБА_1, вбачається, що її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, здобувають дошкільну освіту в Центрі раннього розвитку «Лада-Ладушка» ФОП ОСОБА_8, та ОСОБА_1 сплачує щомісячно 3 700 грн. в рахунок оплати за навчання (з розрахунку 185 грн. на день), та 100 грн. в рахунок оплати на канцтовари.

З довідки Центру раннього розвитку «Лада-Ладушка» від 16 січня 2015 року вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, здобуває дошкільну освіту в Центрі раннього розвитку «Лада-Ладушка» ФОП ОСОБА_8, та до курсу навчання входять: англійська мова - 2 уроки на тиждень; французька мова - 1 урок на тиждень; німецька мова - 1 урок на тиждень; хореографія - 2 уроки на тиждень; музичні заняття - 2 уроки на тиждень; математика - 2 уроки на тиждень; підготовка руки до письма - 2 уроки на тиждень; логіка - 2 уроки на тиждень; квілінг - 1 урок на тиждень; ейдетика - 1 урок на тиждень; світ навколо мене - 2 уроки на тиждень; творчі майстерні (аплікація, малювання, ліплення); заняття з психологом - 1 заняття на тиждень; заняття з логопедом - 1 заняття на тиждень.

З договорів № 113507 та № 113508 від 05 січня 2011 року з додатками до них вбачається, що ТОВ «Медичний центр «Гемафонд» взяв на себе зобов'язання з надання послуг по переробці лейкоцитарної фракції пуповинної крові з кріоконсерватном, проведенню лабораторно-діагностичного обстеження, підготовці до заморожування та заморожуванню, кріозберіганню та вилученню з кріосховища на вимогу замовника, а ОСОБА_1, як замовник, зобов'язалася прийняти вказані послуги та оплатити їх на встановлених умовах. Відповідно до п. 5.1. Договору його ціна складає 7 000 грн., протягом 3-х робочих днів з дати підписання договору ОСОБА_1 має сплатити авансовий внесок у розмірі 1 000 грн., та провести остаточний розрахунок протягом 45 днів з моменту розміщення пуповинної крові на кріозберігання. За вимогами п. 5.7. Договору ОСОБА_1 починаючи з 4 року від дня пологів зобов'язана сплачувати кріозберігання пуповинної крові в розмірі суми у гривні, що еквівалентна 80 євро за 1 рік (12 місяців) по курсу НБУ на дату сплати платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Вимогу позивача ОСОБА_1 щодо стягнення додаткових витрат з ОСОБА_2 у зв'язку з необхідністю оплачувати приватний дитячий садок та послуги із зберігання пуповинної крові, суд вважає необґрунтованою, оскільки відповідно до норм законодавства України оплата позивача за відвідування дитиною дитячого садка та договір з підприємством про зберігання крові не може вважатися понесенням додаткових витрат на утримання дитини, що викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо).

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 3 700 грн. в рахунок оплати за навчання та 100 грн. в рахунок витрат на канцтовари, та 306,66 грн. щомісячно за договором про зберігання пуповинної крові.

Керуючись п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 112, 180, ч. 2 ст. 182, ст. 184, 185, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11 березня 2000 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільської міської ради Тернопільської області України, актовий запис № 236, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1 167 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20 листопада 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 1 167 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20 листопада 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 1 167 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20 листопада 2014 року.

Розмір аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до вимог закону.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць на кожну дитину підлягає негайному виконанню.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.