РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9043/14-ц

пр. № 2/759/232/15

20 лютого 2015 року

Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого-судді Мазур І.В.

при секретарі Сіряченко Я.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м.Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація», 3-тя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання права спільної сумісної власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу на 1/2частки квартири, визнання частково недійсним протокол проведення прилюдних торгів, визнання частково недійсним акту про проведення прилюдних торгів, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який неодноразово уточнював. Остаточно уточнив позовні вимоги 22.12.2014р. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він уклав шлюб з гр.ОСОБА_2 29.09.1990року. Під час перебування в шлюбі за рахунок спільних зусиль ними було придбано відповідно до договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за №3325 квартиру АДРЕСА_1, яку було оформлено на ОСОБА_8, в якій зареєструвались та стали проживати разом у вищезазначеній квартирі. Крім того, для купівлі-продажу квартири він заключив з Акціонерним комерційним банком «Легбанк» кредитний договір на суму 50000грн. строком погашення до 8.06.2008р., який ним особисто виплачено в повному обсязі. 3.06.2014р. шлюб з ОСОБА_2 розірваний. При цьому було встановлено, що вони не проживають разом з 2007року. Придбана ними квартира є спільною сумісною власністю. Зверненню стягнення на майно боржника, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя передує лише частка боржника у спільному майні. Після 2007року ОСОБА_2 без його відома брала в борг грошові кошти, які використовувала на власні потреби. В подальшому за рішенням судів з ОСОБА_2 в примусовому порядку відбувалось стягнення заборгованостей. В результаті проведення заходів ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві було описано та арештовано квартиру, яку в подальшому було продано з публічних торгів ОСОБА_3 Просить суд визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2. Визнати договір купівлі-продажу спірної квартири гр.ОСОБА_3 частково недійсним на ? частину квартири. Визнати частково недійсним протокол проведення прилюдних торгів від 17.04.2012р. складений ТОВ «Торговий дім «Укрспецреалізація» з продажу на ? частку спірної квартири. Визнати частково недійсним акт про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затверджений 27.04.2012р. начальником відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м.Києві. Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на ? частку спірної квартири видане 3.05.2012р. на ім'я ОСОБА_3 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7 Визнати за ОСОБА_9 право власності на ? частину спірної квартири АДРЕСА_2.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 повністю підтримала позовні вимоги, підтвердила суду той факт, що кредит вона взяла без відома позивача ОСОБА_5, з яким не проживала з 2007року і шлюб з яким розірвано в 2014р.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_10 проти позову заперечували, посилаючись на те, що 17.02.2012р. ОСОБА_3 було придбано на прилюдних торгах квартиру АДРЕСА_1. При здійсненні продажу квартири відповідачкою ОСОБА_2 відомості щодо наявності інших власників зазначеного приміщення не надавались. Він як набувач права власності не знав і не міг знати про можливі обмеження щодо реалізації квартири. Таким чином, як покупець квартири, він є добросовісним набувачем майна, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 3.05.2014року. З матеріалів справи, наданих самим позивачем, вбачається, що право власності у нього у встановленому законом порядку не виникло, оскільки договір купівлі-продажу квартири від 10.06.2014р. був укладений гр.ОСОБА_2 Реєстрацій майна здійснена також на ім'я ОСОБА_2 Право власності на ? частину зареєстровано не було. Судових рішень щодо визнання права власності на частку квартири до проведення прилюдних торгів так і після проведення позивачем не надано. Таким чином, право власності у позивача згідно норми чинного законодавства України, не виникало, а отже його твердження відносно порушення його законних прав та інтересів при проведенні реалізації квартири АДРЕСА_3 з прилюдних торгів є безпідставними та необґрунтованими. Рішенням Святошинського райсуду м.Києва від 19.02.2015р. в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання недійсним протоколу про проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності на квартиру відмовлено.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація», 3-тя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 належним чином повідомлялися про день слухання справи. Суд, керуючись вимогами ст.ст.74, 169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача та 3-ї особи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб позивач ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з гр.ОСОБА_2 29.09.1990р./а.с.14/

Рішенням Святошинського райсуду м.Києва від 3.06.2014р. шлюб між сторонами розірваний.

В період шлюбу 10.06.2004р. між гр.ОСОБА_11 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу згідно якого ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_4./а.с.12/

Згідно реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна вищезазначена квартира зареєстрована за гр.ОСОБА_2/а.с.13/

26.05.2011р. ВДВС Святошинського РУЮ в м.Києві складено акт опису й арешту майна квартири АДРЕСА_2 при примусовому виконанні наказу №2-н-687 Подільського районного суду м.Києва виданого 30.09.2009р.про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь АБ «Діамант» у розмірі 29549грн.55коп./а.с.15-18/

8.06.2011р. постановою старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві призначено Антонова В.О. експертом щодо надання письмового висновку з питання встановлення ринкової вартості квартири АДРЕСА_5./а.с.19-20/

Згідно звіту №6730 від 29.06.2011р. надано оцінку спірної квартири./а.с.21-22/

27.04.2012р. заступником начальника відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м.Києві Мірзоєвою Н.М. при виконанні зведеного виконавчого провадження по виконанню виконавчих листів складено акт про проведення прилюдних торгів квартири АДРЕСА_2, переможцем торгів зазначено ОСОБА_3./а.с.33-34/

Згідно свідоцтва від 3.05.2012р. виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 посвідчено право власності ОСОБА_3 на вищезазначену квартиру./а.с.35/

Рішенням Святошинського райсуду м.Києва від 19.02.2015р. в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Відділу ДВС Святошинського РУЮ м.Києва, ТОВ «Торговий дім «Укрспецреалізація», 3-тя особа ОСОБА_5 про визнання недійсним акту про проведення прилюдних торгів, визнання недійсним протоколу про проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності на квартиру відмовлено.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Сімейного кодексу України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, грошові кошти отримані одним з подружжя за кредитним договором, укладеним в інтересах сім'ї, слід вважати спільними коштами подружжя.

Крім того, частина 1 ст. 68 Сімейного кодексу України визначає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Водночас, згідно зі ст. 65 Сімейного кодексу України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, отже, розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до пунктів 23-24 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007р. № 11 роз'яснено, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав і обов'язків є Договір.

Частина 3 ст. 203 ЦК України передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У відповідності до даних норм банківська установа також вільна у виборі клієнтів та праві укладання з ними кредитних договорів.

У разі отримання коштів за кредитним договором, укладеному під час перебування подружжя у шлюбі, зобов'язання щодо повернення банку непогашеної частини отриманого кредиту має бути поділене між подружжям. При цьому обов'язок по поверненню кредитних коштів, залишається виконувати тому з них, хто уклав кредитний договір в інтересах сім'ї.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірваний лише 3.06.2014р. В той час як кошти, по кредитним договорам, які укладалися відповідачкою ОСОБА_2 неодноразово з різними кредитними установами, і досі не повернуті. Внаслідок чого було зведене виконавче провадження по якому було проведено прилюдні торги квартири АДРЕСА_2.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача та відповідачки ОСОБА_2 на той факт, що позивач не знав про борги відповідачки ОСОБА_2 по кредитним договорам, по яким вона брала у кредит кошти, оскільки будь-яких доказів на підтвердження даних тверджень сторонами суду не надано.

Позивач ОСОБА_5 з позовами до суду про визнання кредитних договорів, які укладалися гр.ОСОБА_2 в період перебування їх у шлюбі, недійсними не звертався.

Рішенням Святошинського райсуду м.Києва від 19.02.2015р. в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання торгів недійсними відмовлено, що свідчить про те, що судом не встановлено порушень при проведенні прилюдних торгів спірної квартири.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог щодо визнання на даний час за ОСОБА_5 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_6. Оскільки всі інші позовні вимоги є похідними від позовних вимог про визнання права власності на ? частку спірної квартири, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись вимогами ст.65, ч.3 ст.61, ч.1 ст.68 Сімейного кодексу України, ч.2 ст.11, ч.3 ст.203 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 293, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя