№621/3207/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

06 лютого 2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Зубенко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

11 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, а 20 січня 2015 року з уточненою позовною заявою про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько - ОСОБА_2, у свідоцтво про народження та одруження якого, його ім'я зазначено на російській мові «ОСОБА_2», проте в паспорті громадянина України та свідоцтві про смерть, при перекладі на українську мову, ім'я померлого визначено, як «ОСОБА_2».

У свідоцтві про народження позивача, ім'я її батька вказано, як ОСОБА_2.

Тобто у правовстановлюючих документах мала місце помилка в перекладі ім'я «ОСОБА_2» і встановити родинний зв'язок на даний час не вбачається можливим.

Встановлення факту родинних відносин з померлим ОСОБА_2 має для позивача юридичне значення, оскільки надасть можливість реалізувати своє право на спадщину, яка відкрилась після померлого, іншим шляхом встановити визначений факт можливості вона не має.

Мати позивача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, до закінчення строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, не скориставшись своїм правом на прийняття чи відмову від спадщини після померлого чоловіка.

За життя, рішенням виконавчого комітету Комсомольської селищної ради народних депутатів №222 від 04 грудня 1998 року оформлено право власності на ім'я ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, але свідоцтво про право власності на квартиру не видавалось, оскільки ОСОБА_2 не звертався із заявою про його видачу до КП «Зміївське БТІ».

Заповіту померлий не залишив, після його смерті спадкоємцями першої черги за законом є позивач, інший спадкоємець, син спадкодавця - ОСОБА_5 у встановленому законом порядку відмовився від прийняття спадщини.

ОСОБА_1 зазначила, що прийняла спадщину після смерті батька та матері, шляхом звернення з відповідною заявою до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області.

Нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті батька у зв'язку з відсутністю реєстрації за померлим права власності на квартиру АДРЕСА_1 та рекомендовано звернутися до суду.

Враховуючи, що вона є єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину, відсутності механізму здійснення реєстрації прав на нерухоме майно померлим спадкодавцем, згідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України. Просила захистити її право у судовому порядку та задовольнити позов у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 у судовому засіданні наполягали на задоволенні позову з підстав, викладених у ньому.

Від представника Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області надійшов лист з проханням провести розгляд справи за відсутності їх представника з зазначенням того, що з рішенням суду будуть згодні.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Згідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, видного 06 травня 1964 року, складеного на російській мові, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4. ( а.с.7)

Після реєстрації шлюбу, а саме 08 грудня 1984 року, ОСОБА_1 було присвоєно прізвище ОСОБА_1, в подальшому ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 і 02 червня 2007 року її прізвище змінено на ОСОБА_1, що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами. ( а.с. 8,9,10)

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в сел. Комсомольське помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, актовий запис №233. ( а.с.5)

У посвідці про народження НОМЕР_4 визначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року народився ОСОБА_2. ( а.с.48)

У відповідності до свідоцтва про одруження, ОСОБА_2, 27 жовтня 1959 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_4, свідоцтво серії НОМЕР_3. ( а.с.49)

Тобто, у вищезазначених правовстановлюючих документах, до речі, складених на російській мові, ім'я померлого ОСОБА_2, зазначено, як ОСОБА_2.

Традиційно всі імена людей, поширені та тій чи іншій території, відтворюються державною мовою тієї країни, де вони проживають, що само по собі дає підстави вважати, що ім'я «ОСОБА_2», відповідно до перекладних словників, на українській мові визначається, як «ОСОБА_2».

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в сел. Комсомольське, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5. ( а.с.6)

Згідно довідки КП «Зміївської БТІ» від 22 липня 2013 року року за №1931, згідно матеріалів БТІ, право власності на квартиру АДРЕСА_1, рішенням виконкому Комсомольської селищної ради №222 від 04 грудня 1998 року зареєстровано за ОСОБА_2, але свідоцтво про право власності не видавалось, так як за життя ОСОБА_2 не звертався із заявою про оформлення права власності. ( а.с.13)

Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1, виготовлено на ім'я ОСОБА_2 ( а.с.11-12)

Від Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до довідки №39/01-16 від 21 січня 2015 року, після померлих ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 заведена спадкова справа. 10 вересня 2014 року, спадкоємиці ОСОБА_1, яка звернулась з заявою про прийняття спадщини, рекомендовано звернутись до суду з приводу оформлення спадкових прав, оскільки встановлені дані відсутності реєстрації права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1. ( а.с.53)

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до Зміївської державної нотаріальної контори з заявами про видачу їй свідоцтва про право власності на нерухоме майно, після померлого батька ОСОБА_2 та вимогою у разі не можливості видати свідоцтво прийняти, у встановленому порядку, постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. ( а.с.14-15)

Однак, вимоги ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» Зміївською державною нотаріальною конторою не виконані, ОСОБА_1 на особистому прийомі повідомлено про неможливість вчинення нотаріальної дії та направлено до суду.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (далі - порядок) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За вимогами ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).

Згідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, які кожний окремо, показали суду про те, що ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_4

У суду не має підстав ставити під сумнів відомості повідомлені свідками, дані про їх заінтересованість в результатах розгляду справи відсутні, їх показання у повному обсязі узгоджуються з іншими зібраними у справі доказами.

З аналізу зібраних доказів, судом беззаперечно встановлено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 був батьком ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, суд враховує, що встановити вище визначений факт іншим шляхом позивач можливості не має, в свою чергу встановлення даного факту має для неї юридичне значення і від нього залежать юридичні наслідки, спрямовані на виникнення майнових права позивача.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею майна померлого батька - ОСОБА_2, оскільки у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В свою чергу спадкоємець ОСОБА_5 відмовилися від спадщини про що надав відповідну заяви. ( а.с.63) У видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 відмовлено з підстав відсутності реєстрації прав спадкодавця на спадкове майно, на даний час здійснити відповідну реєстрацію прав померлого ОСОБА_2 на нерухоме майно можливості не має з огляду на зміст ч. 3 ст. 25 ЦК України, тобто порушено цивільне право позивача на отримання спадщини, яке згідно до ст. 16 ЦК України, підлягає судовому захисту шляхом визнання права на спадкове майно, що узгоджується із правовою позицією Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ викладеному у листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 та задоволення позову у повному обсязі.

Крім того, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, відповідно до яких, у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 1222, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, ст.ст. 10, 11, 60, 169,130,174, 197, 234, 235, 256, 257, 259 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин, а саме той факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року в сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області ОСОБА_2 був батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року батька ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: