РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиськ цивільну справу за позовом кредитної спілки «Калина» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - представник КС «Калина» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2204241 від 15 травня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно умов зазначеного договору ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 7000,00 грн терміном по 15 травня 2015 року зі сплатою 29% річних із встановленим графіком погашення кредиту. Грошове зобов'язання за кредитом забезпечується договорами поруки № ДП-2204241/1, № ДП-2204241/2, поручителями по яких відповідно є ОСОБА_2, та ОСОБА_3 За період користування кредитом сума кредиту та нарахованих процентів в повному обсязі складає 9030,00 грн. Крім того, кредитною спілкою здійснено розрахунок інфляційних витрат в сумі 502,49 грн. Враховуючи те, що відповідачі належним чином не виконують взятих на себе кредитних зобов'язань, на листи-попередження від 03 жовтня 2014 року не реагують, просить стягнути з них у користь Кредитної спілки «Калина» заборгованість за кредитним договором № 2204241 від 15 травня 2014 року в сумі 9144,11 гривень, в тому числі 6698,93 грн сума неповернутого кредиту, 1942,69 грн - нараховані проценти на суму кредиту, 502,49 грн нараховані інфляційні витрати, а також сплачені судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явилася, подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, справу просить розглянути у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, будучи повідомленими у встановленому законом порядку про час та місце судового розгляду, повторно до суду не з'явилися, не повідомивши про причину повторної неявки, заяви про розгляд справи у їх відсутності не подавали. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України слід ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

15 травня 2014 року на підставі заяви члена кредитної спілки ОСОБА_1 між нею та КС «Калина» укладено кредитний договір № 2204241, згідно якого кредитодавець зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти у сумі 7000,00 грн строком на 12 місяців з 15 травня 2014 року по 15 травня 2015 року, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 29 % річних. За домовленістю сторін погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків, що є невід'ємною частиною цього Договору.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 2204241 15 травня 2014 року укладено договори поруки №ДП-2204241/1, №ДП-2204241/2, поручителями по яких відповідно є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

У строки, встановлені договором, відповідачі обумовлених у ньому умов не виконали, прострочили сплату щомісячних платежів, внаслідок чого у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед кредитною спілкою, розмір якої згідно бухгалтерського розрахунку від 12 листопада 2014 року складає 8641,62 грн, з яких - 6698,93 грн - сума неповерненого кредиту та 1942,69 грн - нараховані, але не сплачені відсотки за користування кредитом. Крім того, проведено розрахунок інфляційних витрат за період з червня по жовтень 2014 року, згідно якого із врахуванням індексу інфляції сума збитків становить 502,49 грн.

03 жовтня 2014 року на адресу ОСОБА_2, ОСОБА_3 кредитною спідкою «Калина» направлено листи попередження щодо заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 2204241 від 15 травня 2014 року, які залишені ними поза увагою.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та встановлений договором розмір нарахованих процентів.

У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. При цьому слід ураховувати, що проценти на неустойку не нараховуються (частина друга статті 550 ЦК).

Таким чином судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором від № 2204241 від 15 травня 2014 року загальна заборгованість відповідачів перед КС «Калина» станом на 12 листопада 2014 року складає 9144,11 грн, чим істотно порушено інтереси позивача.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорюванню чи на захист інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З цих підстав, аналізуючи в сукупності наведені вище обставини, судом встановлено порушення інтересів позивача внаслідок неналежного виконання відповідачами умов кредитного договору, які підлягають до захисту шляхом стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в користь Кредитної спідки «Калина» заборгованість за кредитним договором № 2204241 від 15 травня 2014 року в сумі 9144,11 гривень, в тому числі 6698,93 грн сума неповернутого кредиту, 1942,69 грн - нараховані проценти на суму кредиту, 502,49 грн нараховані інфляційні витрати.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88,212, 213, 215, 224, 226, 228, 233, 294, 296 ЦПК України, ст. ст. 15,526, 527, 554,590, 625, 1049,1050, 1054 ЦК України, п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» , суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги кредитної спілки «Калина» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, зареєстрованої в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, зареєстрованої в АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, зареєстрованого в АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, в користь Кредитної спідки «Калина» (код ЄРДПОУ 21163960, рахунок №8200 в АКІБ «Укрсиббанк», МФО 351005) заборгованість за кредитним договором № 2204241 від 15 травня 2014 року в сумі 9144( дев'ять тисяч сто сорок чотири) гривні 11 копійок, в тому числі 6698,93 грн сума неповернутого кредиту, 1942,69 грн - нараховані проценти на суму кредиту, 502,49 грн нараховані інфляційні витрати, а також 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - підпис

копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків