АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2873/15 Справа № 173/182/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шевченко О. Ю. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого судді - Ремеза В.А.

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.

за участі секретаря - Видюкової Ю.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності на житловий будинок, зняття з реєстрації та виселення та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення сервітуту, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності на житловий будинок, зняття з реєстрації та виселення.

ОСОБА_2 позов не визнала та у березні 2014р. звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про встановлення сервітуту, посилаючись на те, що вона з 08.04.1989р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який було розірвано згідно рішення суду від 14.06.2013р., і вказане рішення набрало законної сили 17.08.2013р.

ОСОБА_3 є власником будинку АДРЕСА_1. З 10.07.2004р. вона постійно мешкає в даному будинку та є в ньому зареєстрованою. Однак після розірвання шлюбу ОСОБА_3 чинить перешкоди у користуванні житлом: відбирає ключі, не пускає в будинок, а тому ОСОБА_2 просила суд встановити їй сервітут на проживання в житловому будинку АДРЕСА_1, який є власністю ОСОБА_3, у розмірі, визначеному власником, але не менше норми, передбаченої ст. 47 Житлового кодексу України безстроково та зобов'язати ОСОБА_3 укласти угоду щодо часткової сплати комунальних послуг на утримання будинку, визначити порядок їх сплати.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.01.2015р. позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності на житловий будинок, зняття з реєстрації та виселення було залишено без розгляду в порядку п.5 ч.1, ст. 207 ЦПК України.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.01.2015р. ОСОБА_2 в задоволенні зустрічної позовної заяви до ОСОБА_3 про встановлення сервітуту відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та постановити ухвалу про залишення її позовної заяви без розгляду, оскільки залишивши позовну заяву ОСОБА_3 без розгляду за його заявою, і ухваливши рішення про відмову їй у задоволенні позовних вимог суд таким чином позбавив права подання нею такого позову в майбутньому.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, і зазначеному будинку з 2004р. зареєстрована ОСОБА_2, яка на той час була дружиною ОСОБА_3, і шлюб між ними було розірвано у 2013р. і яка постійно проживає в зазначеному будинку з 2004р.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Розглядаючи справу за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення сервітуту, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 вселилась у вищевказаний будинок за згодою власника, ОСОБА_3, з додержанням правил про реєстрацію, що свідчить про те, що вона у встановленому законом порядку набула право користування спірним будинком.

Разом з тим заявлені позивачем вимоги про встановлення сервітуту щодо користування спірним будинком в судовому порядку не підлягають задоволенню, оскільки таке право встановлено позивачу законодавством, і доказів про те, що її права користування спірним домоволодінням порушуються з боку ОСОБА_3 вона в ході розгляду справи не надала.

Встановивши обставини по справі, суд правильно прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на незаконність судового рішення з посиланням на те, що суд повинен був залишити позовну заяву без розгляду, оскільки судом була залишена без розгляду позовна заява ОСОБА_3 до неї про усунення перешкод в здійсненні права власності на житловий будинок, зняття з реєстрації та виселення, не свідчать про незаконність судового рішення, оскільки відповідно до вимог п.5 ч.1, ст. 207 ЦПК України суд залишає без розгляду позовну заяву за умови, що позивач подає таку заяву про залишення його позовної заяви без розгляду, однак матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_2 зверталась до суду з відповідною заявою, і саме по собі рішення суду про відмову у встановленні сервітуту не позбавляє ОСОБА_2 в подальшому звернутись до суду з позовом за захистом порушеного права на житло у разі його порушення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з моменту проголошення.

Судді: