Справа № 361/6749/15-ц Головуючий у І інстанції Пухна О. М.
Провадження № 22-ц/780/6672/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 08.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Дмитрієвої Л.Д., Олійника В.І.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 08 серпня 1991 року між нею та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох дітей: - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 10 квітня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. З вересня 2014 року відповідач не проживає з позивачем та дітьми, у звязку з чим ОСОБА_2 змушена самостійно утримувати синів. Відповідач ОСОБА_3 у добровільному порядку матеріальної допомоги на потреби дітей не надає.

Просила стягнути з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 14 617 грн. 50 коп. на обох дітей з вересня 2014 року.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі по 750 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 18 вересня 2015 року й до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 серпня 1991 року сторони зареєстрували шлюб, про що Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва вчинено актовий запис № 3306 (а.с. 39).

Від шлюбу у сторін народилося сини: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4).

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 10 квітня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 39).

Судом також зясовано та не оспорювалося сторонами, що на даний час діти сторін проживають разом з позивачем ОСОБА_2

Старший син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, на даний час ухвалення рішення є повнолітнім.

З копії трудової книжки ОСОБА_3 вбачається, що 26 лютого 2015 року відповідача було звільнено за власним бажанням на підставі наказу ТОВ «Пезардо» № 2-к від 26 лютого 2015 року (а.с. 29-31).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст.ст. 180, 181, 184 СК України та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач не виконує свої зобовязання та позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 цього кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені норми Закону, оскільки відповідач матеріальну допомогу по утриманню дитини надає нерегулярно, а також те, що відповідач не надав доказів офіційного працевлаштування із регулярним доходом, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у фіксованому розмірі, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Доводи апеляційної скарги про те, що аліменти мають стягуватись з вересня 2014 року, оскільки відповідач не заперечує, що з цього часу він не виконує обовязку по утриманню дітей колегія суддів не бере до уваги, оскільки ОСОБА_2 не надала суду допустимих та належних доказів, на підтвердження того, що вона дійсно вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх отримати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати, тому стягненню підлягають аліменти від дня предявлення позову.

В частині позовних вимог щодо стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позов в цій частині не підлягає задоволенню, оскільки обовязку утримувати повнолітню дитину у ст. 180 СК України, якою мотивує позовні вимоги ОСОБА_2, не передбачено.

На положення закону, що підлягають застосуванню в даних спірних правовідносинах, зокрема на зміст статей глави 16 СК України, ОСОБА_2 не посилалася й належних доказів щодо продовження навчання повнолітнього сина, у звязку з чим вона потребує матеріальної допомоги, суду не надала.

За таких обставин, суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову, рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційні скарги в собі не містить. Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким судом надана відповідна оцінка, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: