Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

30 листопада 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Васильченка О. В. ,

при секретарі Хомутовській О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «СК «Універсальна» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 22.10.13р. в м. Києві на перехресті вулиць Басейної та Еспланадної сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2

Постановою Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

Автомобіль «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_2 застрахований у ПАТ «СК «Універсальна».

ПАТ «СК «Універсальна» відшкодувало потерпілій особі збитки заподіяні внаслідок ДТП в розмірі 5359 грн. 60 коп.

Оскільки ОСОБА_1 не звернувся до страхової компанії з інформацією про зміну місця реєстрації транспортного засобу, та не доплатив суму, на яку збільшився страховий платіж внаслідок збільшення коригуючого коефіцієнту К2, то він має компенсувати страховику 50 % виплаченого страхового відшкодування.

ОСОБА_1 у добровільному порядку понесені позивачем витрати не відшкодовує.

До початку судового засідання представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 83, 102, 104). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило.

У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд 30.11.15р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

16.02.2013р. між ОСОБА_3 та ПАТ «СК «Універсальна» було укладено поліс № АС/0283012 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким був застрахований автомобіль НОМЕР_3 (а.с. 8)

Довідкою ВДАІ Печерського РВВС МВС України № 9288224 встановлено, що 22.10.13р. по вул. Басейна-Еспланадна в м. Києві сталося ДТП, в результаті чого автомобіль НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 (а.с. 10-11).

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 28.11.13р. ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні ДТП (а.с. 12).

Автомобіль «Chevrolet Cruze» д.н.з. НОМЕР_4, який належить ОСОБА_2 (а.с. 15), був застрахований у ПрАТ «СК Уніка» на підставі договору №131293/4017/0000451 від 09.07.13р. (а.с. 13-14).

ПрАТ «СК Уніка» сплатило страхове відшкодування у розмір 5869,60 грн. на рахунок СТО «Універсал Авто», де був проведений ремонт застрахованого авто, що підтверджується платіжним дорученням №040967 від 21.11.2013р. (а.с. 27).

ПрАТ «СК Уніка» звернулося до ПАТ «СК «Універсальна» з заявою №13239 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмір 5869,60 грн. (а.с. 28).

На підставі розрахунку (а.с. 29), страхового акту №4854/1 (а.с. 30), наказу №4854/1/1 (а.с. 31) страхове відшкодування у сумі 5359,60 грн. було перераховано на рахунок ПрАТ «СК Уніка», що підтверджується платіжним дорученням №49676 від 11.01.2014р. (а.с. 32).

Причиною спору стала відмова відповідача відшкодувати позивачеві у добровільному порядку частину суми виплаченого страхового відшкодування.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» страховик має право вимагати компенсацію здійснення виплат від особи відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі.

Згідно зі ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст. 1191 ЦК України).

Відповідно до п. 38-1.1. ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 р. № 566 «Про деякі питання здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлені відповідні коригуючи коефіцієнти в залежності від місця реєстрації транспортного засобу.

З полісу № АС/0283012 вбачається, що автомобіль НОМЕР_5, номер кузова НОМЕР_6 був застрахований у м. Умані, де населення менше 100 000 осіб, а при розрахунку страхового відшкодування було застосовано коригуючий коефіцієнт К2- 1,00.

Після цього транспортний засіб був перереєстрований в м. Київ, де населення перевищує 1000000 осіб. Таким чином, коригуючиЙ коефіцієнт К2 змінився і склав 2,33,5. Отже, страхувальник почав використовувати ТЗ у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, а ця обставина дає позивачу право вимагати відшкодування 50 % виплаченого страхового відшкодування.

Зважаючи на те, що відповідальною особою за заподіяну шкоду є ОСОБА_1, що підтверджується постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, то за умови, що він використовував транспортний засіб у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, має відшкодувати страховику 50% виплаченого страхового відшкодування.

У порушення вимог ст. 60 ЦПК України відповідач не надав до суду доказів, які б спростовували позовні вимоги або визначали інший розмір завданих збитків. Також, в порушення вимог ст. 61 ЦПК України відповідачем не було надано підстав звільнення від доказування.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову ПАТ «СК «Універсальна» щодо стягнення із ОСОБА_1 виплаченого страхового відшкодування в розмірі 2679 грн. 80 коп.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати: 243 грн. 60 коп. - судового збору (а.с. 4).

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 8, 27 Закону України «Про страхування», ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 209, 212, 214, 215, 218, 224-228, 233 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (, р/р 265042184 в АТ «Райффайзен банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805) суму виплаченого страхового відшкодування у розмір 2679,80 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн., а всього стягнути 2923 грн. 40 коп. (дві тисячі девятсот двадцять три гривні сорок копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Копію заочного рішення направити на адресу сторін.

Суддя ОСОБА_4