У Х В А Л А

іменем України

про закриття провдження у справі

Справа № 126/2074/15-ц

Провадження № 2/126/592/2015

"27" листопада 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області до ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Бершадського районного суду перебуває справа за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області до ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва.

З позову вбачається, що 27 жовтня 2014 року та 16 лютого 2015 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області проведено перевірку законності виконання будівельних робіт з будівництва гаража по вул. Гагаріна, 3 с. Красносілка.

За результатами перевірки виявлено, що будівництво по вул. Гагаріна, 3 с. Красносілка здійснюється громадянином ОСОБА_1 з порушенням вимог Закону України «Про архітектурну діяльність « та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме без відповідної проектної документації.

З метою усунення вказаних порушень позивачем винесено припис від 27 жовтня 2014 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт з вимогою привести будівельний паспорт на забудову та будівництво об'єкта у відповідність до вимог містобудівного законодавства з визначенням строку для добровільного виконання до 01 січня 2015 року.

Однак, відповідач не виконав вимоги припису, про що складено протокол про адміністративне правопорушення від 16 лютого 2015 року, а 25 лютого 2015 року прийнято постанову про адміністративне правопорушення №32, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Крім того, враховуючи, що перебудувати об'єкт містобудування для усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб неможливо, позивач звернувся до суду, в порядку ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", з позовом про знесення об'єкта будівництва.

В ході судового розгляду представник відповідача заперечила проти заявленого позову та звернулась до суду із зустрічним позовом.

За ініціативою суду на обговорення сторонам поставлено питання про те в якому порядку необхідно здійснювати розгляд зазначеного позову, а саме в порядку цивільного чи в порядку адміністративного.

Представник позивача висловив думку про те, що даний позов можливо розглядати в порядку цивільного провадження так як позов подано в порядку цивільного провадження та за ним відкрито провадження.

Представник відповідача висловила думку про те, що даний позов слід розглядами в порядку цивільного судочинства.

Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що зазначений позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 38 Закону передбачено, що при виявленні факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

З матеріалів справи та аналізу положень законодавства у сфері містобудування судом встановлено, що спірні правовідносини виникли в процесі здійснення позивачем своїх повноважень у сфері будівельно-архітектурного контролю та державного нагляду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

У даному випадку повноваження позивача - суб'єкта владних повноважень звертатись до суду визначені ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Крім того, п. 10 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи за участю Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів, у тому числі й ті, які виникають під час виконання повноважень: у сфері державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду; у сфері ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури.

Також, вказаною постановою визначено, що спори, які виникають з приводу самочинного будівництва, є публічно-правовими, оскільки виникають за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовує у спірних відносинах надані йому законодавством владні управлінські функції стосовно забезпечення законності, правопорядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян. Справи за позовом такого суб'єкта належать до юрисдикції адміністративних судів.

Верховним судом України у справі №6-381/цс15 від 24.06.2015 року висловлено правову позицію відповідно до якої: - «Розглянувши спір у порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції, з висновком якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, залишив поза увагою, що позивач Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю звернувся до суду як субєкт владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення архітектурно-будівельного контролю у звязку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва, містобудування та архітектури, та не перевірив, що відносини між сторонами є публічно-правовими й зазначений спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, передбаченому КАС України.»

Аналогічна правова позиція міститься у постанові судових палат у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року (№6-137цс14).

Відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суд вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо... справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 205 ЦПК України суддя,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області до ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва.

Розяснити позивачу його право звернутись з позовом до адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя О. Г. Рудь