У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., НагорнякаВ.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 23 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про позбавлення останнього батьківських прав відносно дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач не приділяє уваги дитині, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, заперечує батьківство щодо дитини.

У лютому 2015 року ОСОБА_5 подав зустрічний позов, в якому просив визнати шлюб, зареєстрований 20 грудня 2013 року виконавчим комітетом Козаче-Лагенської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області між ним та ОСОБА_4 недійсним з тих підстав, що він був зареєстрований без вільної його згоди на те, оскільки він погодився на реєстрацію цього шлюбу лише тому, що позивач надала неправдиву довідку про свою вагітність.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 23 вересня 2015 року, у задоволенні первісного позову ОСОБА_4 та зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, поданій представником ОСОБА_6, порушується питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду в частині відмови у задоволенні первісного позову, посилаючись на неправильне застосування судами у цій частині норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення позову ОСОБА_4

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, у випадках: якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

Правильно з'ясувавши фактичні обставини справи та давши оцінку всім зібраним у справі доказам, суди з урахуванням вищезазначених положень ст. 164 СК України дійшли обґрунтованого висновку про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову з підстав того, що остання не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків. При цьому суди врахували, що ОСОБА_5 бажає приймати участь у виховані та утриманні дочки.

За таких обставин оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України на основі повно з'ясованих обставин у справі.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими й правильність вищезазначених висновків судів не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити, рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 23 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана

Колегія суддів: