Справа № 310/270/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

28 грудня 2015 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого - судді Парій О.В.

при секретарі - Мирошниченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду справу за заявою ОСОБА_1 про розяснення рішення суду,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що 15 вересня 2015 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області винесено рішення по справі за позовом Бердянського міжрайонного прокурора Запорізької області в інтересах держави до Бердянської міської ради Запорізької області, ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування п.п. 7.5. рішення Бердянської міської ради Запорізької області № 12 від 30.06.2010 року, визнання недійсним державного акту на право власності, витребування земельної ділянки. Даним рішенням суд задовольнив позовні вимоги та визнав незаконним та скасував п.п. 7.5. рішення 86 сесії Бердянської міської ради Запорізької області V скликання № 12 від 30.06.2010 року «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам», визнав недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 689501 виданий на імя ОСОБА_1 площею 0, 408га. для ведення індивідуального дачного будівництва й розташовану за адресою: вул.Сибірякова, 1-в, м.Бердянськ, Запорізька обл., кадастровий номер :08:007:0363, витребував з володіння ОСОБА_2 земельну ділянку вартістю 33835 грн. 44 коп. площею 0,408га. для ведення індивідуального дачного будівництва, розташовану за адресою: вул.Сибірякова, 1-в, м.Бердянськ, Запорізька обл., кадастровий номер :08:007:0363 та передав її територіальній громаді м.Бердянськ. Вказує, що ст. 140 ЗК України від 25.10.2001 року не передбачено такої підстави припинення права власності на земельну ділянку, як скасування рішення органу місцевого самоврядування, що в свою чергу узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 12.09.2012 року по справі № 6-71цс12. Заявник зазначає, що зміст резолютивної частини вказаного рішення є незрозумілим для неї, а тому як сторона в даній справі, субєктивні права якої будуть в значній мірі порушені та дискриміновані внаслідок його виконання, вона потребує належного розяснення, керуючись нормами ст. 221 ЦПК України. Просить вказати: - механізм скасування підпункту 7.5. пункту 7 рішення Бердянської міської ради № 12 від 30.06.2010 року «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам» як невідємної складової даного ненормативного правового акту, що вичерпує свою дію фактом виконання; - на підставі норм якого нормативно-правового акту (актів) здійснюється скасування акту індивідуальної дії, яким являється рішення Бердянської міської ради № 12 від 30.06.2010 року «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам»; - яким чином буде реалізовуватися та частина рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.09.2015 року, де встановлено визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №689501 виданий на імя ОСОБА_1, площею 0,408га. для ведення індивідуального дачного будівництва й розташовану за адресою: вул.Сибірякова, 1-в, м.Бердянськ, Запорізька обл., кадастровий номер :08:007:0363; - механізм передачі земельної ділянки від одного відповідача іншому відповідачеві, яким нормативно-правовим актом визначено такий механізм.

Заява надійшла до Бердянського міськрайонного суду підчас перебування справи у провадженні Апеляційного суду Запорізької області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та розглянута після повернення справи до суду першої інстанції.

В судове засідання сторони не зявилися. Про час та місце розгляду заяви повідомлені. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Аналізуючи докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Судом встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 15 вересня 2015 року позовні вимоги Бердянського міжрайонного прокурора Запорізької області в інтересах держави до Бердянської міської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки, - задоволено. Визнано незаконним та скасовано підпункт 7.5 пункту 7 рішення вісімдесят шостої сесії Бердянської міської ради пятого скликання від 30 червня 2010 року № 12 «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам». Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №689501, виданий на імя ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0408га. для ведення індивідуального дачного будівництва, розташовану по вул.Сибірякова, 1-в в м.Бердянськ, кадастровий номер :08:007:0363. Витребувано з володіння ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) земельну ділянку вартістю 33835,44 грн. площею 0,0408га. для ведення індивідуального дачного будівництва, розташовану по вул.Сибірякова, 1-в в м.Бердянськ, кадастровий номер :08:007:0363, та передано її територіальній громаді міста Бердянськ.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26 листопада 2015 року рішення Бердянського міськрайонного суду від 15 вересня 2015 року залишено без змін.

Аналізуючи зміст рішення Бердянського міськрайонного суду від 15 вересня 2015 року суд приходить до висновку, що в рішенні зазначено висновок суду про задоволення позовних вимог, висновок суду по суті позовних вимог, а саме, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №689501, виданого на імя ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0408га. для ведення індивідуального дачного будівництва, та про витребування з володіння ОСОБА_2 спірної земельної ділянки.

Отже, рішення суду є зрозумілим.

Питання, які зазначені в заяві, можуть бути вирішені в порядку, передбаченому Розділом VI ЦПК України, в разі виникнення складнощів під час виконання рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про розяснення рішення суду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 210, 221, 293, 294 ЦПК України (2004 рік), суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення суду від 15 вересня 2015 року, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В.Парій