Справа № 265/7807/15-ц
Провадження № 6/265/398/15
У Х В А Л А

09 грудня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л.В.,

при секретарі Єфремовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання подання державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, посилаючись на наступне.

На виконанні у ВДВС перебуває дублікат виконавчого документа № Ф1197У від 01.07.2013 року виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя недоїмки зі сплати єдиного внеску в Пенсійний фонд у розмірі 8 582,72 грн.

14.05.2015 року у відношенні боржника ОСОБА_2 на підставі ст. ст. 17, 19, 25 «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню рішення суду. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена сторонам виконавчого провадження до відома.

11.06.2015 року на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Державним виконавцем з метою виявлення місця роботи, місця отримання пенсії та належних боржнику розрахункових рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, неодноразово було зроблено відповідні запити.

Згідно відповідей з ПФУ боржник на обліку не перебуває, пенсію не отримує, а згідно відповідей ДПС України боржник має відкриті рахунки в Донецьке обласне УП АТОЩАД м.Краматорськ, Маріуполька філія ПАТ КБ «Приватбанк» м.Маріуполь, АТ «Сбербанк Росії».

11.06.2015 року згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та накладено арешт на вищезазначені рахунки.

Як свідчить відповідь з ЦНППВАЗ-1 м. Маріуполь за боржником зареєстрований транспортний засіб ГАЗ 31029, державний номер НОМЕР_1.

07.07.2015 року згідно ст..40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника та оголошено у розшук транспортний засіб ГАЗ 31029, державний номер НОМЕР_1.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником нерухомого майна не зареєстровано.

Згідно відповіді з Орджонікідзевського РВ у м.Маріуполі ГУДМС України в Донецькій області боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Державним виконавцем було здійснено вихід за фактичним місцем проживання боржника, а саме: АДРЕСА_1.

14.07.2015 року боржник до відділу ДВС зявився, був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження.

Оскільки боржник ухиляється від сплати боргу, тому просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

На розгляд подання державний виконавець не з»явилася.

Як встановлено судом і це вбачається з матеріалів справи, на виконанні Орджонікідзевського ВДВС знаходиться виконавче провадження по виконанню дубліката виконавчого листа № Ф1197У від 01.07.2013 року виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя недоїмки зі сплати єдиного внеску в Пенсійний фонд у розмірі 8 582,72 грн.

Відповідно до статті 33 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а також за змістом ст. 313 ЦК України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За вимогами ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

За положеннями п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, вправі звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно із цим Законом у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов"язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов"язань, можливо обмеження у праві виїзду за межі України (ст. 6 п. 5).

Звертаючись до суду, державний виконавець обґрунтовував подання такими складовими як наявність статусу боржника у виконавчому провадженні і непогашення ним боргу у добровільному порядку, що зумовили необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення виконання виконавчого документу.

Проте, суд вважає, що сам по собі факт невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про його ухилення від виконання покладених на нього обов'язків. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Окрім цього, державним виконавцем 11.06.2015 року, 07.07.2015 року винесені постанови, якими накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника та його рахунки.

Оскільки законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, як йшлось вище, то, із урахуванням цього суд не впевнився обґрунтованості обмеження ОСОБА_2 в свободі пересування і праві виїзду за кордон, що задекларовано ратифікованими Україною міжнародними нормами (ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права), Конституцією України і Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання щодо обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі держави.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області протягом п»яти днів з дня отримання її копії.

Суддя _____________________