Ухвала

іменем україни

03 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., ІваненкоЮ.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська», третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Новогродівці Донецької області, про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи,

за касаційною скаргою Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська», подану представником Тимофєєвим Євгеном Вікторовичем, на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 15 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» (далі - ДП Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська»), третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Новогродівці Донецької області, про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи.

Посилалася на те, що рішенням Красноармійського міскрайонного суду Донецької області від 12 травня 2014 року встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_6 з лютого 2012 по день його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. У неї з ОСОБА_6 народився син ОСОБА_6, що підтверджується рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2014 року, яким встановлено факт батьківства. ОСОБА_6 працював електрослюсарем підземним дільниці КТ-3 ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» м. Новогродівка. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 загинув при виконанні трудових обов'язків. За наслідками розслідування нещасного випадку складено акт № 18 за формою Н-1 та акт за формою Н-5. У зв'язку зі смертю чоловіка та батька дитини їм з дитиною було завдано моральну шкоду, яка пов'язана з безповоротною втратою близької людини, відчуттям самотності, внаслідок чого їй доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Зокрема, пристосовуватися до середовища, в якому немає близької людини. Крім цього, моральна шкода полягає також і у тому, що вона постійно перебуває у пригніченому стані, усвідомлюючи, з кожним днем все більше ту обставину, що вона втратила свого чоловіка і думки про це викликають у неї сильні душевні страждання. Дитина зростатиме без піклування і підтримки з боку батька. Також позивачку пригнічує та обставина, що ОСОБА_6 не побачив свою дитину, на яку він чекав. Вони планували сім'ю, мали намір укласти шлюб, але через нещасний випадок всі надії обірвалися.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 червня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ВП «Шахта» 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану смертю фізичної особи ОСОБА_6 в сумі 200 000 грн. Стягнуто з ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» на користь малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, моральну шкоду, завдану смертю фізичної особи - батька ОСОБА_6 в суму 200 000 грн. Стягнуто з ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» в дохід держави судовий збір в розмірі 3 654 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 15 липня 2015 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 червня 2015 року в частині розподілу судових витрат скасовано, стягнуто з ДП «Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ДП «Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» - Тимофєєв Є.В. просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційноїінстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції в частині позовних вимог, виходив з того, що у зв'язку із смертю ОСОБА_6 внаслідок нещасного випадку на виробництві, позивачці та її неповнолітньому сину ОСОБА_7 діями відповідача, який не забезпечив безпечні умови праці, заподіяні моральні страждання, пов'язані із втратою близької людини, що вимагає від них додаткових зусиль для організації свого життя та негативно вплинуло на їх психічний стан.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції виходив з того, що п. п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору з позовної заяви немайнового характеру встановлена 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Із матеріалів справи вбачається, що під час виконання трудових обов'язків з ОСОБА_6, який проживав однією родиною з ОСОБА_4 та був батьком малолітнього ОСОБА_7 на виробництві стався нещасний випадок, внаслідок якого він помер.

Вина підприємства в нещасному випадку, який стався з ОСОБА_6, підтверджується актом розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 18 вересня 2013 року (а. с. 18-27) та актом № 18 про нещасний випадок за формою Н-1 від 18 вересня 2013 року (а. с. 12-17).

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи нещасний випадок, в результаті якого загинув ОСОБА_6, стався з вини посадових осіб підприємства та частково з вини самого ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 вказаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган.

Стаття 1168 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, що передбачено ч. 3 ст. 153 КЗпП України.

Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною третьою ст. 13 Закону України «Про охорону праці» на роботодавця покладено безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

За правилами, передбаченими ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Частина 2 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних Переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-123цс12 та постанові від 13 листопада 2013 року у справі № 6-120цс 13 у спорах про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю члена сім'ї працівника в результаті отриманого ним на виробництві професійного захворювання, а також про відшкодування моральної шкоди членам сім'ї працівника, який загинув унаслідок нещасного випадку на виробництві, відшкодування моральної шкоди членам сім'ї працівника в таких випадках здійснюється відповідно до положень ст. 1167, ч. 2 ст. 1168 ЦК України, а не за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановили, що внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних і нешкідливих умов праці, недодержання вимог законодавства про охорону праці позивачка ОСОБА_8 втратила свого цивільного чоловіка, неповнолітній ОСОБА_7 втратив свого батька і втратою близької людини їм завдана моральна шкода, оскільки вони втратили дорогу їм людину і ця втрата не може бути відновлена. Все це призвело до порушення їх звичайного способу життя та спонукає до пошуку додаткових зусиль для організації свого життя, а тому суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 червня 2015 року яке змінено в частині судового збору рішенням апеляційного суду Донецької області від 15 липня 2015 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають підставі для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська», подану представником Тимофєєвим Євгеном Вікторовичем, відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 червня 2015 року в незміненій його частині та рішення апеляційного суду Донецької області від 15 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська», третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Новогродівці Донецької області, про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

І.М.Завгородня

Ю.Г.Іваненко