УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Дьоміної О.О., Демяносова М.В., Коротуна В.М., Іваненко Ю.Г., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання договорів оренди землі недійсними,за касаційною скаргою Сєвєродонецької міської ради Луганської області на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з указаним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що вона є власником вбудованого нежитлового приміщення магазину - салону весільних уборів, загальною площею 78,8 кв. м, розташованого на першому поверсі багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Під наведеним нерухомим майном у неї в користуванні на умовах оренди знаходяться земельні ділянки площею 0,0044 га згідно з договором оренди земельної ділянки від 23 лютого 2001 року № 19 та площею 0,0053 згідно з договором оренди від 15 серпня 2008 року № 84.

У договорі оренди земельної ділянки площею 0,0044 га від 23 лютого 2001 року відсутня невід'ємна частина договору - план (схема) земельної ділянки. Також дана земельна ділянка за вказаною в договорі адресою фактично не існує, а законодавством України не передбачено надання частки земельної ділянки (прибудинкової території) у користування на умовах оренди власникам вбудованих нежитлових приміщень.

У договорі оренди земельної ділянки площею 0,0053 га від 15 серпня 2008 року № 8 встановлено, що даний договір укладався на підставі рішення сесії Сєвєродонецької міської ради від 21 липня 2008 року № 2353. Однак у п. 18 рішення міської ради вказано не про передачу у користування на умовах оренди, а про продовження строку оренди земельної ділянки на 25 років.

Таким чином, на думку позивача, даний договір оренди земельної ділянки не відповідав вимогам чинного на той час законодавства, а саме: ст. ст. 116, 124 ЗК України, ст. 6 Закону України «Про оренду землі», у зв'язку з відсутністю прийнятого рішення про передачу в оренду земельної ділянки, що згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є підставою для визнання договору недійсним.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2015 року, позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 23 лютого 2001 року № 19, площею 0,0044 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6 та Сєвєродонецькою міською радою Луганської області.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 15 серпня 2008 року № 84 площею 0,0053 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6 та Сєвєродонецькою міською радою.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Сєвєродонецька міська рада Луганської області просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій установлено, що приміщення магазину - салону весільних уборів, загальною площею 78,8 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві власності ОСОБА_6.

Згідно з договором оренди земельної ділянки від 23 лютого 2001 року № 19 Сєвєродонецька міська рада на підставі рішення виконкому Сєвєродонецької міської ради від 26 вересня 2000 року № 1755 надала ОСОБА_6 в оренду земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, має площу 0,0044 га, цільове призначення - землі змішаного використання, грошова оцінка 10 279 грн 72 коп., коефіцієнт орендної плати складає 2,7. На земельній ділянці знаходиться вбудоване приміщення магазину. Договір укладався на строк до 28 лютого 2051 року включно, починаючи з дати державної реєстрації договору оренди.

Згідно з копією проекту відведення земельної ділянки, виданого Земельно-кадастровим бюро при Сєвєродонецькому міському управлінні земельних ресурсів Держкомзему України та узгодженого начальником Сєвєродонецького міського управління земельних ресурсів, ОСОБА_6 є землекористувачем земельної ділянки, яка знаходиться за адресою:АДРЕСА_1, має площу 0,0044 га, мета використання - землі змішаного використання, строк використання - тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 50 років.

Згідно з копією акта встановлення меж земельної ділянки від 28 вересня 2000 року, затвердженого начальником Сєвєродонецького міського управління земельних ресурсів, на місцевості встановлено межі земельної ділянки, наданої ОСОБА_6 під вбудоване приміщення магазину, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,0044 га.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 23 лютого 2001 року, суди попередніх інстанцій виходили з того, що надати в оренду або у власність земельну ділянку для обслуговування вбудованого чи прибудованого приміщення в багатоквартирному будинку неможливо, оскільки неможливо створити об'єкт земельних відносин - земельну ділянку, не порушуючи єдиний комплекс нерухомого майна, виділити приміщення будинку як окрему будівлю та надати йому окрему адресу, яка необхідна для визначення місця розташування земельної ділянки як складова поняття «земельна ділянка». Частина (частка) земельної ділянки не може бути об'єктом оренди землі, оскільки відповідно до статті 3 Закону України «Про оренду землі»об'єктом оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній та державній власності, а отже, укладання договору оренди землі можливе лише на земельну ділянку із зазначенням у ньому всіх часток, що належать до неї, та відповідно всіх орендарів.

Крім цього, у порушення ст. 13 Закону України «Про оренду землі» у спірному договорі оренди земельної ділянки від 23 лютого 2001 року № 19 відсутня невід'ємна його частина - план (схема) земельної ділянки, що відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» є безумовною підставою для визнання договору недійсним.

Також згідно з договором оренди землі від 04 квітня 2005 року № 75 Сєвєродонецька міська рада на підставі рішення сесії Сєвєродонецької міської ради від 24 березня 2005 року № 1934 надала ОСОБА_6 в оренду земельну ділянку земель комерційного використання (під будівництво прибудови до магазину - салону весільних уборів), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, має площу 0,0055 га, нормативна грошова оцінка - 15 526 грн 50 коп. Договір укладений строком на 3 роки - до 03 квітня 2008 року включно, починаючи з дати державної реєстрації договору оренди.

Згідно з копією акта передачі-прийняття земельної ділянки в натурі, складеного 07 квітня 2005 року, земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та має площу 0,0055 га, передана в натурі позивачу.

Згідно з договором оренди землі від 15 серпня 2008 року № 84 Сєвєродонецька міська рада на підставі рішення сесії Сєвєродонецької міської ради від 21 липня 2008 року № 2353 надала ОСОБА_6 в оренду земельну ділянку земель комерційного використання (під прибудову до приміщення магазину - салону весільних уборів), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, має загальну площу 0,0053 га, нормативна грошова оцінка - 15 920 грн 67 коп. Договір укладений строком на 25 років - до 21 липня 2033 року включно.

Згідно з копією акта передачі-прийняття земельної ділянки в натурі, складеного 04 вересня 2008 року, земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та має площу 0,0053 га, передана в натурі позивачу.

Матеріалами справи також підтверджується, що на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, складалася технічна документація із землеустрою, в складі якої зокрема містяться: довідка про склад угідь земельної ділянки згідно з формою 6-зем станом на 15 липня 2008 року, висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки, збірна кадастрова схема суміжних землекористувачів, кадастровий план земельної ділянки, план експлікації земельної ділянки, акт встановлення, узгодження та переносу в натуру (на місцевість) зовнішніх меж земельної ділянки.

Визнаючи недійсним договір оренди земельної ділянки від 15 серпня 2008 року, суди попередніх інстанцій виходили з того, що договір укладений без зазначення у ньому всіх часток земельної ділянки, до складу якої входить частка земельної ділянки для обслуговування вбудованого (прибудованого) приміщення позивача в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1, та відповідно без зазначення всіх орендарів такої земельної ділянки, що є порушенням вимог статей 5, 6 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 грудня 2014 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2015 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Сєвєродонецької міської ради Луганської області відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Демяносов Ю.Г. Іваненко В.М. Коротун О.В. Ступак