Справа № 703/4218/15-ц
УХВАЛА

"09" грудня 2015 р. Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Компанійця О.В.

при секретарі Кочетковій І.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

та представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_3 та товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Славутич» про стягнення заборгованості,

встановив:

21 листопада 2007 року ПАТ «Райффайзен банк Аваль» уклало з ОСОБА_3 кредитний договір № 014/02-44/1678-07, згідно з яким надало кредит в сумі 1350000 грн. на споживчі цілі зі сплатою 12,75% річних строком до 20 листопада 2013 року.

В цей же день банк уклав з ТОВ фірмою «Славутич» договір поруки № 014/02-44/1678-07оп, за яким це товариство зобовязалось солідарно відповідати за виконання ОСОБА_3 зобовязань за наведеним кредитним договором.

Оскільки ОСОБА_3 не виконує кредитний договір, а ТОВ фірма «Славутич» - договір поруки, ПАТ «Райффайзен банк Аваль» звернулось до суду з позовом про солідарне стягнення з них 752072 грн. 10 коп. боргу.

В судовому засіданні представник відповідачів просила закрити провадження в справі в частині позову до ТОВ фірми «Славутич», оскільки вимоги до цього відповідача підлягають до розгляду в порядку господарського судочинства.

Представник позивача не вбачає підстав для розєднання і окремого розгляду позовів до позичальника і поручителя.

Суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.

Обґрунтовуючи клопотання, представник відповідачів посилається на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року по справі № 6-745цс15.

Однак ця правова позиція висловлена по справі, де сторонами кредитного договору є юридичні особи. На забезпечення виконання договору кредитор уклав також договори поруки з двома юридичними особами і фізичною особою.

Верховний Суд України зазначив, що вимоги до боржника юридичної особи та поручителів юридичних осіб розглядаються в порядку ГПК України, а до боржника юридичної особи та поручителя фізичної особи повинні розглядатись в порядку ЦПК України. В справі № 6-745цс15 кожен з поручителів окремо відповідав за невиконання зобовязання боржником, тобто відсутнє солідарне зобовязання між поручителями. Оскільки договори поруки не встановлювали солідарної відповідальності всіх трьох поручителів, Верховний Суд України вирішив, що підстави для розгляду в одному провадженні вимог до поручителів (юридичних осіб і фізичної особи) відсутні.

Однак у справі за позовом ПАТ «Райффайзен банк Аваль» позичальником є фізична особа ОСОБА_3, а відповідальність поручителя (ТОВ фірма «Славутич») є солідарною з позичальником на підставі ст. 554 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за різними видами судочинства, якщо інше не встановлено законом. Однак в даному випадку за законом (за ст. 554 ЦК України) ОСОБА_3 і ТОВ фірма «Славутич» відповідають солідарно.

Згідно з ч. 2 ст. 30 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи. На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України позов може бути предявлений спільно до кількох відповідачів, зокрема, якщо: 1) предметом позову є спільні обовязки відповідачів; 2) обовязки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обовязки.

В даному випадку наявні всі три підстави для участі у справі боржника за кредитним договором і поручителя.

Керуючись ст.ст.16, 30, 32, 208-210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити представнику відповідачів в клопотанні про закриття провадження в справі в частині вимог до ТОВ фірми «Славутич».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Компанієць