АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проект-А», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2015 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проект-А», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, разом з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 року заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проект-А», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно - будівлю адміністративно-побутового комплексу (літера С) загальною площею 18 405 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Амосова Миколи, буд.12, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Проект-А» (), шляхом заборони будь-яким особам здійснювати дії щодо відчуження цього майна до розгляду справи по суті.

Заборонено Державній реєстраційній службі України, та її підрозділам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна - будівлі адміністративно-побутового комплексу (літера С) загальною площею 18 405 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Амосова Миколи, буд.12.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» просить скасувати ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 року та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом першої інстанції встановлено,що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, ТОВ «Проект-А» в цілому є власником об'єкта нерухомого майна - будівлі адміністративно-побутового комплексу (літера С) загальною площею 18 405 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Амосова Миколи, буд.12.

Відповідно до п З. Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п. 1 ч. 1 ст. ЦПК (1618-15) позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Зважаючи на позовні вимоги, а також те, що сума позову є значною, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Проект-А», та забороною вчинення певних дій, оскільки саме такі запобіжні заходи будуть в повній мірі відповідати захисту порушеного права ОСОБА_2 до винесення судом рішення та не має наслідком припинення господарської діяльності товариства, як суб'єкта господарювання, однак не прийняття таких заходів в справі в послідуючому утруднить та в цілому унеможливить виконання рішення суду у даній справі.

Приведені в апеляційній скарзі доводи Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»- відхилити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_4