Справа № 500/6025/15-ц
Провадження № 2/500/2892/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Грубіян Л.І.

при секретарі Матвійчук Н.Ф.,

за участю позивача представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

24.09.2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 міської ради про визнання про визнання за ним, як спадкоємцем за заповітом права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька 03.03.2015 року ОСОБА_5, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями і надвірними спорудами №16 по вул.Шевченка в м.Ізмаїлі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку із тим, що право власності на житловий будинок не зареєстровано в установленому законом порядку.

Позивач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, направив представника з належним чином посвідченими повноваженнями.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник позивача позовні заперечувала проти задоволення позову, оскільки право власності на житловий будинок не зареєстровано в установленому законом порядку.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами №16 по вул.Шевченка в м.Ізмаїлі Одеської області належав ОСОБА_6, на підставі договору купівлі-продажу від 01.03.1978 року за реєстровим №2-1138.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №281433, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції Одеської області 22.11.2011 року, ОСОБА_6 померла 21.11.2011 року.

05.10.2011 року ОСОБА_6 залишила заповіт, зареєстрований за №4366, яким заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що у встановлений законом ОСОБА_4 не звернувся до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, а також на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем.

Таким чином, спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 є її чоловік ОСОБА_5

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з будинкової книги ОСОБА_5 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_6, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

22.02.2013 року ОСОБА_5 залишив заповіт, зареєстрований за №452, яким заповів все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося ОСОБА_4

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №409790 від 04.03.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 помер 03.03.2015 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і надвірними спорудами №16 по вул.Шевченка в м.Ізмаїлі Одеської області.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується спадковою справою після смерті ОСОБА_5

Письмовою відповіддю ОСОБА_3 державної нотаріальної контори за №444/02-14 від 09.09.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що право власності на житловий будинок не зареєстровано в установленому законом порядку.

Приймаючи до уваги, що іншої форми захисту права на спадкове майно, окрім визнання права власності на нього, позивач не має, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті 03.03.2015 року ОСОБА_5, та складається із:

житлового будинку №16 з господарськими будівлями і надвірними спорудами, розташованими по вул. Шевченка в м.Ізмаїлі Одеської області;

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_7