У х в а л а

7 грудня 2015 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства "Ілліч-Агро Донбас" публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", треті особи: відділ Держземагентства у Володарському районі Донецької області, Реєстраційна служба Володарського районного управління юстиції Донецької області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, зобов'язання повернути земельні ділянки, скасування державної реєстрації прав оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із зазначеною заявою, яка не відповідає вимогам ст. ст. 357, 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 подала заяву з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Для прикладу наявності підстави подання заяви, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, ОСОБА_1 у заяві посилається на постанови Верховного Суду України від 6 лютого, 14 березня та 4 квітня 2012 року.

Однак зазначені постанови Верховного Суду України не можуть бути прикладом подання заяви з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, а можуть бути прикладом подання заяви з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України - невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права. При цьому копію постанови Верховного Суду України від 4 квітня 2012 року заявниця до заяви не додала.

У зв'язку з цим, заявниці згідно з п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України потрібно уточнити підставу подання заяви (п. 1 та (або) п. 4 ч. ст. 355 ЦПК України), а також обґрунтувати її належним чином.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України на підтвердження підстави подання заяви, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України слід надати копію постанови Верховного Суду України від 4 квітня 2012 року.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 358 ЦПК України до заяви слід додати її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, а саме дві копії заяви про перегляд судового рішення.

Згідно із ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. Такий документ у матеріалах, що додаються до заяви ОСОБА_1, відсутній.

З 1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким змінено ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів.

За подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п. п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно із ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У відповідності до штампу на конверті ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України 24 листопада 2015 року.

Отже, у даному випадку заявниці за кожну вимогу немайнового характеру необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 130 % від 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (0,2 розміру мінімальної заробітної плати х 1218 грн х 130 %), що складає 316 грн 68 коп., а оскільки позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, то розмір судового збору в цій частині становить 633 грн 36 коп.

З огляду на викладене, для розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення судовий збір у розмірі від 316 грн 68 коп. до 4750 грн 20 коп. у частині матеріальної вимоги та 633 грн 36 коп. у частині нематеріальних вимог повинен бути перерахований на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030002 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030002, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення "Призначення платежу" зазначається "судовий збір (Верховний Суд України, 060)" символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст. ст. 357, 358, 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судових рішень залишити без руху та надати заявниці строк до 4 січня 2016 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема