233 № 233/965/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., при секретареві Мазепа Н.А., за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», в якому просить:

-визнати дії відповідача щодо нарахування їй боргу в сумі 2997,67 грн. як споживачу за договором про користування електричною енергією № 0289-0323 від 12.06.2014 року неправомірними;

-зобовязати відповідача скасувати борг в розмірі 2997,67 грн. як безпідставно нарахований їй як споживачу за договором про користування електричною енергією № 0289-0323 від 12.06.2014 року;

-визнати дії відповідача щодо нарахування їй штрафу в розмірі 171,36 грн. неправомірними;

-зобовязати відповідача скасувати штраф в розмірі 171,36 грн. як безпідставно їй нарахований за договором про користування електричною енергією № 0289-0323 від 12.06.2014 року,

посилаючись на те, що вона є споживачем послуг відповідача за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить укладений між нею та відповідачем ОСОБА_4 на користування електричною енергією. За отримані послуги відповідача вона своєчасно сплачувала за показами приладу обліку та ніколи не мала заборгованості з оплати за споживання електричної енергії. Але в період з 2011 року по 2012 рік у неї виник конфлікт з відповідачем з причини виниклої у неї заборгованості, якої ніколи не існувало.

Відповідачем було навязано порушення ПКЕЕ, внаслідок чого у неї виникла безпідставна сума боргу, яка складалась станом на 07 травня 2012 року 2880,12 грн. Вона з зазначеною сумою боргу не погоджується з причини безпідставності її нарахування, про що нею надавались пояснення керівництву відповідача та квитанції з оплати щомісячних платежів. Проте, відповідач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, яким з нею була стягнута заборгованість за спожиту електричну енергію на користь відповідача у розмірі 2880,12 грн., 3% річних -4,18 грн., індекс інфляції 49,19 грн.

Про видачу судового наказу їй не було відомо, участі в судовому розгляді вона не приймала. Ухвалою суду від 06 червня 2012 року за її заявою даний судовий наказ було скасовано.

Відповідач отримав копію ухвали суду про скасування судового наказу, проте, борг з її особового рахунку не списав до теперішнього часу. Крім того, відповідач вважає, що вона не мала права користуватися електричною енергією через офіційне відключення електричної енергії, якого ніколи не було.

05 січня 2015 року працівниками відповідача у її присутності був складений ОСОБА_5 про порушення ПКЕЕН про те, що вона нібито самовільно підключилась до електромережі іншого споживача, після відключення її квартири від електропостачання. На її пояснення про те, що її квартира ніколи не була відключена від електропостачання, працівники відповідача уваги не звернули та склали ОСОБА_5, який вона не підписувала. На підставі зазначеного ОСОБА_5 їй було нараховано штраф у розмірі 171,38 грн.

19 лютого 2015 року вона провела звірку розрахунків з відповідачем та їй був виданий акт звірки, відповідно до якого за нею рахується борг у розмірі 3169,03 грн., який складається саме з вищезазначених сум.

Вважає зазначені дії відповідача неправомірними, оскільки такими діями відповідач, як постачальник електричної енергії, перебуваючи з нею у договірних відносинах та стягуючи з неї безпідставно та незаконно нараховані боргові виплати, грубо порушує її права як споживача на вільне користування наданої їй послуги.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 у судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала у повному обсязі, підтримала письмові заперечення, пояснивши, що ці вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін, повно, всебічно та обєктивно зясувавши обставини справи та перевіривши їх дослідженими доказами, встановив таке.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ОСОБА_6 користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 22 листопада 1999 року № 1416. (далі Методика).

За положеннями ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ОСОБА_6 згідно із законодавством України.

Відповідно до п. 19 ОСОБА_6 користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 (далі ОСОБА_6) розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.

Пунктом 23 ОСОБА_6 передбачено, що оплата спожитої електричної енергії, в тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється споживачем шляхом зарахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку.

Судом встановлено, що ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» є постачальником електричної енергії ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить особовий рахунок № 0289-0323, відкритий у ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на її імя (а.с.80), ОСОБА_4 № 0289-0323 від 12.06.2014 року про користування електричною енергією, укладений між сторонами (а.с. 76-79).

Станом на 02.02.2012 року на особового рахунку ОСОБА_1 була наявна заборгованість у розмірі 2880,13 грн. (а.с.95).

19 лютого 2012 року сторонами у справі проведено звірку розрахунків за електричну енергію та складено ОСОБА_5, згідно із яким заборгованість ОСОБА_1 за електричну енергію склала 3169,03 грн. ОСОБА_5 був підписаний позивачем ОСОБА_1 без зауважень (а.с.98).

07 травня 2012 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області видано судовий наказ № 0527/3725/2012, яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 2880,12 грн. (акт звіряння розрахунків за спожиту електроенергію від 02.02.2012 року на показники 7050 кВт/г, 4,18 грн. три відсотка річних, 49,91 грн. сума з урахуванням індексу інфляції та судовий збір у розмірі 107,30 грн.(а.с.8).

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 0527/4409/2012 від 06 червня 2012 року судовий наказ від 07 травня 2012 року, виданий Костянтинівським міськрайонним судом у справі за заявою ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та судового збору з ОСОБА_1 скасовано (а.с.9).

З ОСОБА_5 звірки розрахунків за електроенергію від 19 лютого 2015 року, не підписаного позивачем, вбачається, що станом на 19 лютого 2015 року за позивачем наявна заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2997,67 грн., та за ОСОБА_5 про порушення ПКЕЕН в сумі 171,36 грн. (а.с.20)

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування їй боргу в сумі 2997,67 грн. та про зобовязання відповідача скасувати суму боргу у розмірі 2997,67 грн. з підстав скасування судом судового наказу суд дійшов таких висновків.

Відповідно до розділу П ЦПК України наказове провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання й виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, яки є особливою формою судового рішення.

Повноваження суду за наслідками розгляду заяви про скасування судового наказу вичерпно визначені частиною восьмою статті 105-1 ЦПК України. При цьому, у разі скасування судового наказу, суд постановляє ухвалу, в якій розяснює, що стягувач має право на розгляд заявлених вимог у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Отже, ухвала суду про скасування судового наказу не є остаточним судовим рішенням, яке б встановлювало права та обовязки сторін, факт наявності чи відсутності заборгованості за спожиті послуги з електропостачання, а є підставою для звернення стягувача з цим питанням із позовом у загальному порядку.

Тому доводи позивача про те, що на підставі ухвали суду про скасування судового наказу відповідач повинен був скасувати заборгованість за спожиту електричну енергією суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Крім того, оскарження дій відповідача щодо факту нарахування оплати послуг за спожиту електричну енергію не є способом захисту, оскільки в такому випадку позивач не позбавлений права доводити відсутність заборгованості у разі предявлення до нього вимог відповідачем.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування їй боргу в сумі 2997,67 грн. та про зобовязання відповідача скасувати суму боргу у розмірі 2997,67 грн. слід відмовити.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування їй штрафу у розмірі 171,36 грн. за ОСОБА_5 про порушення ПКЕЕН від 05 січня 2015 року та про зобовязання відповідача скасувати штраф у розмірі 171,36 грн. суд дійшов таких висновків.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захист субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до п. 53 ОСОБА_6 у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем ОСОБА_6 користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачаника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

05 січня 2015 року представниками енергопостачальника складено ОСОБА_5 про порушення правил користування електричною енергією для населення № 202354, згідно з яким 05 січня 2015 року у квартирі АДРЕСА_2 було виявлено порушення споживачем ОСОБА_1 ПКЕЕН, що виразилось у самовільному підключення електроустановок до електричної іншого споживача без порушення схеми обліку після припинення електропостачання у звязку з порушенням ПКЕЕН. ОСОБА_5 підписано трьома представниками енергопостачальника (а.с.99-100).

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, будучи допитаними у судовому засіданні кожен окремо, підтвердили факт виявлення 05 січня 2015 року порушення позивачем ОСОБА_6 користування електричною енергією для населення та факт складання ОСОБА_9 про порушення ПКЕЕН.

По зазначеному ОСОБА_9 про порушення ОСОБА_6 користування електричною енергією, за рішенням комісії Костянтинівського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» № 2451 від 10.02.2015 року була нарахована сума безобліково спожитої електроенергії у розмірі 171,36 грн. (а.с.103,104)

Складений працівниками енергопостачальника ОСОБА_9 є тільки фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання ОСОБА_6 користування електричною енергією для населення, який згідно зі ст. 57 ЦПК України є лише доказом, який у разі виникнення спору оцінюється відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Діючим законодавством не передбачено такого способу захисту порушеного права як визнання неправомірними дій енергопостачальника щодо нарахування вартості безобліково спожитої електричної енергії за ОСОБА_9 про порушення правил користування електричною енергією за ОСОБА_9 про порушення ПКЕЕН, а також зобовязання енергопостачальника скасувати нараховану вартість безобліково спожитої електричної енергії, нарахованої за ОСОБА_9 про порушення ПКЕЕН.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.209,214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про захист прав споживача відмовити у повному обсязі.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 25 листопада 2015 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: О.В. Каліуш