Справа №162/1485/15-ц
Номер провадження 2/162/273/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області під головуванням

судді Хомича В. І.,

за участю секретаря Смаль Т.П.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Любешів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та дружини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та своє утримання.

Свій позов мотивує тим, що 20 вересня 2009 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Любешівського районного управління юстиції Волинської області за актовим записом №39. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Подружні стосунки за час їхнього спільного сімейного життя поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення. Зазначає, що з серпня 2015 року проживають окремо, вона з дітьми проживає у батьківському будинку разом із своєю матір"ю, відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вказує, що на даний час фактично діти знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не бере участі у матеріальному забезпеченні їх проживання і розвитку та ухиляється від виконання свого обов"язку щодо утримання дітей. Відповідач є фізично здоровим, але ніде не працює, хоча має можливість працювати та надавати достатні кошти для утримання малолітніх дітей.

Крім цього зазначає, що донька ОСОБА_5 перебуває на грудному вигодовуванні, а вона як матір-годувальниця потребує відповідного харчування, яке має бути збалансованим та різноманітним.

А тому просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття та стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду та до досягнення дитиною - донькою ОСОБА_5 трьох років.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю та дали пояснення аналогічні тим, що вказані в позовній заяві. Позивачка пояснила, що на даний час перебуває по догляду за дочкою ОСОБА_6 до досягнення нею трирічного віку, отримує соціальну державну допомогу через органи соціального захисту населення, проте цих грошей не вистачає на продукти харчування, одяг для дітей, на їхній розвиток. У зв"язку з цим змушена звертатися до мами та свого брата про надання їй грошової позики. Не заперечувала, що відповідач за один місяць проплатив гроші за відвідування сином ОСОБА_4 дитячого садочка. Зазначила, що діти - син ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 є здоровими. Просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково, посилаючись на свої письмові заперечення. Доповнив, що раніше неодноразово пропонував дружині фінансову допомогу, пропонував надати продукти харчування, також купував дітям одяг, однак позивачка в категоричній формі відмовлялася від всього. Згідний слачувати аліменти на утримання двох малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 гривень. Пояснив, що позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 700 гривень не визнає, оскільки на даний час ніде не працює та не має стабільного доходу, а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що його сестра ОСОБА_1, позивачка по справі, неодноразово зверталася до нього з приводу позики грошей.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що надавав неодноразово для свого зятя ОСОБА_3, відповідача по справі, свій автомобіль в користування, щоб завести продукти харчування в дитячий садочок та забрати сина з дитячого садочка, також був свідком того, як ОСОБА_3 неодноразово хотів надати матеріальну допомогу дружині на утримання дітей, проте вона постійно ігнорувала про отримання від відповідача допомоги.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5. На даний час позивач з дітьми проживають окремо від відповідача і між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов»язку утримувати малолітніх дітей.

Згідно з свідоцтва про народження ОСОБА_9, серії І-АМ №178663 від 01 вересня 2010 року та свідоцтва про народження ОСОБА_5, серії І-ЕГ №221743 від 06 серпня 2015 року батьком дітей є ОСОБА_3 (а.с.8).

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання

дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Позивач заявила позов про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання двох малолітніх дітей та своє утримання в твердій грошовій сумі.

В суді встановлено, що відповідач по справі не працює, земельного паю не має, не має постійного місця проживання, з його слів має хронічні хвороби, проте на підтвердження наявних у нього захворювань доказів суду не надав, а отже має задовільний стан здоров"я, має можливість працювати, тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей. Позивачка на даний час перебуває по догляду за дочкою ОСОБА_6 до досягнення нею трирічного віку, у зв"язку з чим отримує соціальну державну допомогу через органи соціального захисту населення.

З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням можливостей відповідача, відповідно суд вважає, що відповідач невзмозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Враховуючи, що відповідач визнав частково позовні вимоги, пояснивши, що має можливість сплачувати аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 700 грн., раніше працював неофіційно, на сьогоднішній день не працює, суд приходить до переконання, що з врахуванням стану здоров»я відповідача, матеріального стану, з підстав мінливості його доходів позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, тобто стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3. Ю.С. аліментів в твердій грошовій сумі на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_6 в розмірі по 400 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Керуючись ст. 10, 60, 212, 215, 367 ЦПК України, ст. ст. 75, 84, 180-184 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5. в розмірі по 400 (чотириста) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 05.10.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісмдесят сім) гривень 20 коп..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_10.

З оригіналом вірно.

Суддя Любешівського

районного суду ОСОБА_10