АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9151/15 Справа № 199/600/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Добролюбовій І.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2015 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання недійсними довіреності, договорів купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобов?язання скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання права власності, треті особи: приватні нотаріуси Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, -

В с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та РС Дніпропетровського МУЮ про визнання недійсними довіреності, договорів купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобовязання скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання права власності посилаючись на те, що 11 листопада 2014 року між нею та ОСОБА_5 нібито було укладено договір, згідно якого нею було передано ОСОБА_5 квартиру по вул. Путилівській, 8/8 у м. Дніпропетровську. Вказаний договір від її імені було підписано ОСОБА_4 на підставі довіреності, посвідченої 07.11.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, яку вона не видавала та не підписувала. Згодом, 09 грудня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 було посвідчено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме спірної квартири, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Всі вказані правочини є недійсними. Уточнивши в лютому 2015 року позовні вимоги, позивач просила суд визнати недійсною довіреність від 07.11.2014 року, згідно якої вона нібито надала право ОСОБА_4 розпоряджатись своїм майном, визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири по вул. Путилівській, 8/8 у м. Дніпропетровську від 11.11.2014 року, нібито укладений між нею та ОСОБА_10, визнати недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири від 12.12.2014 юку. укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2; зобов'язати реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на вищевказану квартиру, та витребувати квартиру із чужого незаконного володіння та визнати за нею право власності (а.с.4-8,51-55,89-94,111-116).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2015 року (а.с.207-210) позовні вимоги задоволено частково:

- визнано недійсною довіреність, що видана 07 листопада 2014 року від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровану в реєстрі за № 1056;

- визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири по вулиці Путилівській, 8/8 в м. Дніпропетровську, укладений 11 листопада 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за № 3169;

- скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру по вулиці Путилівській, 8/8 в м. Дніпропетровську за ОСОБА_5, здійснену на підставі договору купівлі-продажу від 11 листопада 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5;

- скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру по вулиці Путилівській, 8/8, в м. Дніпропетровську за ОСОБА_2, здійснену на підставі договору купівлі-продажу квартири по вулиці Лутилівській, 8/8 в м. Дніпропетровську, укладеного 09 грудня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за № 1016;

- квартиру по вулиці Путилівській, 8/8 в м. Дніпропетровську повернуто ОСОБА_3

В апеляційній скарзі (а.с.215-218) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки:

- приймаючи до уваги наданий позивачем експертний висновок за результатами проведення почеркознавчої експертизи у рамках кримінального провадження судом не зазначено в рамках якого кримінального провадження проведено експертизу, не зясовано в який спосіб позивачем отримано зазначений висновок;

- судом не перевірено чи отримано позивачем експертний висновок в порядку передбаченого діючим КПК України, а тому не встановлено чи є такий доказ допустимим;

- позивач відмовилась від проведення судової почеркознавчої експертизи;

- суд безпідставно вирішив питання про повернення квартири, вийшовши за межи позовних вимог та не аргументував застосування ст.216 ЦК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що відповідач ОСОБА_4 на підставі довіреності від імені позивача продав належну їй квартиру ОСОБА_5, яка в свою чергу продала спірну квартиру ОСОБА_2; підпис в довіреності на підставі якої здійснено первинний договір виконано не позивачем, що є підставою визнання її та правочину, який було здійснено на підставі цієї довіреності, недійсними.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як встановлено судом першої інстанції, підпис від імені позивача на довіреності на продаж спірної квартири на ім'я ОСОБА_4 виконано не позивачем.

Такий висновок суду першої інстанції обґрунтований висновком експерта від 17.07.2015 року № 65/04-222, проведеним у кримінальному провадженні, внесеному 25.01.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148, згідно з яким підпис у графі «підпис» довіреності від 07.11.2014 року за реєстром № 1056 від імені позивача виконаний не позивачем, а іншою особою з наслідуванням підпису позивача, та рукописні записи у графі «підпис» цієї довіреності також виконаний не позивачем, а іншою особою (а.с.182-195).

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, в тому числі письмові докази та висновки експертів, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Тому такий письмовий доказ, як висновок експерта у кримінальному провадженні, є належним та допустимим.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач ОСОБА_2 в суді першої інстанції клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи не заявляла та доказів, що спростують висновок експерта у кримінальному провадженні як письмовий доказ, наданий позивачем, суду не надала.

Тому доводи апеляційної скарги про безпідставність прийняття судом пе5ршої інстанції цього висновку як належного та допустимого не можуть бути прийняті до уваги.

Згідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

У звязку з визнанням недійсною довіреності від імені позивача судом першої інстанції правильно визнаний недійсним договір купівлі-продажу від імені позивача спірної квартири, укладений з ОСОБА_5

Згідно з розясненнями, наданими в п.10 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9, не підлягають задоволенню позови власників майна провизнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цьогомайна, які були вчинені після недійсного правочину; у цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне за межами позовних вимог вирішення судом першої інстанції питання про повернення квартири не можуть бути визнані підставою для скасування судового рішення, оскільки повернення позивачу спірної квартири є наслідком визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від імені позивача.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними та зводяться до переоцінки доказів.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: