Справа № 544/1760/15-ц
№ пров. 6/544/25/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Ралець О.С.,

державного виконавця Благадира Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Пирятинського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, стягувач ОСОБА_2, боржник ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Заявник державний виконавець ВДВС Пирятинського РУЮ 26 листопада 2015 року звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання нею своїх зобовязань про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у сумі 1593687,50грн., а також державного мита у сумі 1581грн. та витрат та ІТЗ в сумі 111,60грн. В поданні заявник зазначив, що державним виконавцем ВДВС Пирятинського РУЮ 11.02.2013р. відкрито виконавче провадження №36466757 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-568/2011 від 05.02.2013, виданого Пирятинським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у сумі 1593687,50грн., а також державного мита у сумі 1581грн. та витрат та ІТЗ в сумі 111,60грн. 23.04.2013 року державним виконавцем направлялись запити до Лубенського МБТІ, Пирятинського МРЕВ ДАІ з метою перевірки майна. Також державним виконавцем направлялись виклики за місцем проживання боржника ОСОБА_1, яка не зявлялась. Станом на сьогоднішній день рішення суду боржником не виконано, у звязку з чим вони вимушені звернутись до суду з даним поданням.

В судовому засіданні державний виконавець Благадир Д.Г. підтримав у повному обсязі заявлені вимоги та просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання нею своїх зобовязань про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у сумі 1593687,50грн., державного мита у сумі 1581грн. та витрат та ІТЗ в сумі 111,60грн. Суду надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві, а також додатково вказав, що у 2014-2015 роках майновий стан боржника не перевірявся та ніяких виконавчих дій по примусовому стягненню боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 не проводилось у звязку з тим, що не було державних виконавців.

Суд, вислухавши заявника, розглянувши подання, оцінивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Законом України Про виконавче провадження передбачено, зокрема, право державного виконавця на звернення до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням до виконання зобовязань за рішенням.

Закон України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Стаття 32 Закону України Про виконавче провадження закріплює заходи примусового виконання рішень. Згідно цієї статті заходами примусового виконання рішення є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

З наведеної норми вбачається, що вирішення питання щодо обмеження особи в праві виїзду за межі України може бути останнім етапом примусового виконання судового рішення, якщо державний виконавець застосував усі заходи примусового виконання рішення суду.

Відповідно до статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Пирятинського РУЮ знаходиться виконавчий лист №2-568/2011, виданий 05.02.2013 року Пирятинським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики в сумі 1593687,50грн., держмита в сумі 1581грн. та витрат на ІТЗ в сумі 111,60грн., за яким держвиконавцем ВДВС Пирятинського РУЮ ОСОБА_3 11.02.2013 року було відкрито виконавче провадження ВП №36466757.

Також з матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем заходи щодо примусового виконання рішення суду від 07.06.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики проводились лише у 2013 році. Протягом 2014-2015 років таких дій як зясування майнового стану боржника ОСОБА_1 державним виконавцем не проводилось, місце проживання та реєстрації боржника не перевірялось, боржник до державного виконавця не викликався, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, а також звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника державним виконавцем не здійснювались. Отже з наведеного вбачається, що державним виконавцем ніяких дій щодо примусового виконання рішення суду протягом 2014-2015 років не проводилось взагалі.

Отже, з наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення Пирятинського районного суду від 07.06.2012 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики. Саме лише невиконання боржником зобов'язання, про що вказує державний виконавець в поданні, не може свідчити про свідоме ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань. Крім того суд зазначає, що до подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України не надано доказів на підтвердження тих обставин, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання зобовязання за виконавчим листом, що боржник виїжджав або має намір виїхати за межі України, до подання не надано доказів про вчинення державним виконавцем всіх можливих заходів примусового виконання рішення суду.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що підстави для тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відсутні через недоведеність її ухилення від виконання рішення суду про стягнення з неї суми боргу за договором позики, у звязку з чим в задоволенні подання слід відмовити з указаних підстав.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 293, 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Пирятинського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, стягувач ОСОБА_2, боржник ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В.Нагорна