Справа №487/4893/15-ц 03.12.2015 03.12.2015 03.12.2015
Провадження №22-ц/784/2905/15
справа № 487/4893/15-ц
провадження № 22ц/784/2905/2015 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
категорія 39 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

03 грудня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Харитоновою І.В.,

за участі: позивача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2015 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про зміну черговості одержання права на спадкування,

в с т а н о в и л а:

В червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зміну черговості одержання права на спадкування.

Позивач зазначав, що 4 листопада 2014 року померла його тітка ОСОБА_8 Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 41/200 частина домоволодіння № 11 по вул. Петровського в м. Миколаєві та грошові вклади в Ощадбанку. На час відкриття спадщини він постійно доглядав за ОСОБА_8, яка потребувала сторонньої допомоги внаслідок низки захворювань та своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім нього до нотаріальної контори звернувся інший племінник спадкодавця ОСОБА_6, на користь якого відмовився від спадщини брат спадкодавця ОСОБА_5

Посилаючись на викладене, позивач просив суд змінити черговість одержання права на спадкування та надати йому право спадкування після смерті ОСОБА_8 разом зі спадкоємцем тієї черги, яка має право на спадкування.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 4 листопада 2014 року померла ОСОБА_8 Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 41/200 частина домоволодіння № 11 по вул. Петровського в м. Миколаєві та грошові вклади в Ощадбанку.

Спадкоємцями другої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 є її брати ОСОБА_5 та ОСОБА_9 Останній спадщину не прийняв.

Водночас, ОСОБА_5 звернувся до нотаріальної контори із заявою, в якій відмовився від спадщини на користь свого сина ОСОБА_6 (а.с. 61). Останній прийняв спадщину шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріуса (а.с. 72).

Крім того, до нотаріуса звернувся інший племінник спадкодавця ОСОБА_3, який поставив питання про зміну черговості одержання права на спадкування та надання йому права спадкування після смерті ОСОБА_8 разом зі спадкоємцем тієї черги, яка має право на спадкування.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Отже, однією з підстав для застосування ч. 2 ст. 1259 ЦК України, є перебування спадкодавця у безпорадному стані тривалий час.

При цьому, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 посилався на консультацію лікаря-спеціаліста, в якому зроблено висновок про те, що ОСОБА_8 з 2009 року потребувала сторонньої допомоги та не могла самостійно забезпечувати умови свого життя. Такий висновок зроблено лікарем виходячи з дослідження амбулаторної карти ОСОБА_8 При цьому, лікар послався на наявність у ОСОБА_8 низки прогресуючих з 2009 року захворювань, які «значно утруднюють можливість самостійного обслуговування» (а.с. 113-117).

Між тим, з даної амбулаторної картки вбачається, що ОСОБА_8 з травня 2009 року по вересень 2014 року взагалі не зверталась за медичною допомогою (а.с. 147-153). Наступні записи, які датовані 9 вересня та 1 жовтня 2014 року (останній за 34 дні до смерті ОСОБА_8М.), також не містять категоричних застережень, які б свідчили про безпорадний стан спадкодавця.

Як видно з пояснень свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, допитаних за клопотанням позивача, вони хоча і підтвердили, що позивач дійсно опікувався ОСОБА_8, однак зазначили при цьому, що остання пересувалась за допомогою палиці, ходила до церкви, позичала сусідами гроші.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 11 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі визначає МСЕК.

Між тим, під час судового розгляду, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, позивач не звертався з клопотання про призначення відповідної судової експертизи.

За таких обставин, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем перебування тривалий час спадкодавця ОСОБА_8 в безпорадному стані, а тому, правильно відмовив позивачу у зміні черговості одержання права на спадкування та надання йому права спадкування після смерті ОСОБА_8 разом зі спадкоємцем тієї черги, яка має право на спадкування.

Доводи апелянта про те, що він тривалий час опікувався та надавав допомогу ОСОБА_8, не може бути достатньою обставиною для зміни черговості спадкування в розумінні ч. 2 ст. 1259 ЦК України.

До пояснень свідка ОСОБА_13, яка в апеляційному суді стверджувала про перебування ОСОБА_8 у безпорадному стані протягом двох років, колегія ставиться критично, оскільки свідок є дружиною позивача, а тому може мати особисту зацікавленість у вирішенні даного спору.

Посилання апелянта на зазначену вище консультацію лікаря-спеціаліста, є необґрунтованими виходячи з наведеного вище.

Інших доводів, які б спростували висновки суду чи доводили б порушення ним вимог матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не містить, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді О.О. Данилова

ОСОБА_14