Справа № 132/726/15-ц Провадження № 22-ц/772/3404/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 59Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Луценка В.В.,

суддів Денишенко Т.О., Нікушина В.П.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго», в особі Структурної одиниці «Калинівські електричні мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у забезпеченні охоронної зони ПЛ-10кВ шляхом зобовязання виконати технічні вимоги, за апеляційними скаргами представника Структурної одиниці «Калинівські електричні мережі» - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 26 жовтня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ПАТ «Вінницяобленерго», в особі СО «Калинівські електричні мережі» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у забезпеченні охоронної зони ПЛ-10кВ шляхом зобовязання виконати технічні вимоги.

Позов мотивовано тим, що актом Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Вінницькій області (далі ДЕН), за результатами перевірки обєкта, що знаходиться за адресою пров. Дзержинського, буд.8, м. Калинівка, Вінницької області, встановлено, що в проміжку опор №1-2 повітряної лінії (далі ПЛ 10 кВ) Фідера-1 від РП-3 проходить на відстані від проводів в стані їх найбільшого відхилення до обох будинків менший двох метрів.

Приписом ДЕН зобовязано ПАТ «Вінницяобленерго» усунути дане порушення, а саме забезпечити охоронну зону ПЛ 10 кВ Фідера-1 від РП-3 в проміжку опоро №1-2.

Однак позивач з таких приписом не погоджується, вказуючи на обовязок усунення вказаних недоліків відповідачами власниками обєктів, посилаючись на пункти Закону. Просило зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди у забезпеченні ПАТ «Вінницяобленерго» охоронної зони ПЛ 10 кВ на обєкті за адресою пров. Дзержинського, буд.8 м. Калинівка, Вінницької області, шляхом виконання технічних вимог від 08.09.2014 року №43-6090, виданого ПАТ «Вінницяобленерго».

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 26 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Вінницяобленерго», в особі СО «Калинівські електричні мережі» на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 7308 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду першої інстанції представник СО «Калинівські електричні мережі» - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 оскаржують його в апеляційному порядку.

Представник СО «Калинівські електричні мережі» - ОСОБА_4 в апеляційній скарзі зазначає, що рішення прийнято з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а обставини, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими є недоведеними, а тому просив скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення у справі, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та вимог процесуального права, в частині відмовити у стягненні з позивача на її користь 2436 грн. витрат на правову допомогу, просила змінити рішення суду першої інстанції, в частині розподілу судових витрат та стягнути з позивача на її користь 9744 грн., в якості відшкодування витрат на правову допомогу, а в решті дане рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення та заперечення осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційній скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 є власницею, на підставі договору дарування від 16.11.2005 року (а.с.78), житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою пров. Дзержинського, буд.8, м. Калинівка, Вінницької області.

З ОСОБА_5 №06/10-24-41-А від 24.12.2014 року складеному ОСОБА_5 інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Вінницькій області вбачається, що у проміжку опор №1-2 ПЛ 10 кВ Фідера-1 від РП-3 проходить на відстані від проводів в стані їх найближчого відхилення до обох будинків, а саме відповідачки ОСОБА_2, по пров. Дзержинського, буд.8, м. Калинівка, Вінницької області та відповідачки ОСОБА_6, по пров. Дзержинського, буд.10, м. Калинівка, Вінницької області меншій 2-х метрів.

Відповідно до п.2, 5 ст.175 Правил улаштування електроустановок, зі змінами внесеним наказом Міністерства палива та електроенергетики України №367 від 04.10.2006 року відстань проводів повітряних ліній електропередачі напругою до 20 кВ в стані їх найближчого відхилення до будівель, споруд, гаражів має становити не менше 2-х метрів.

Згідно п.5 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №209 від 04.03.1997 року охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстані (для повітряних ліній напругою) 2-х метрів до 10 кВ.

Таким чином будинок відповідачок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходяться в охоронній зоні електричних мереж, що є грубим порушенням Правил охорони електричних мереж.

На підставі зазначеного ОСОБА_5 інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Вінницькій області було складено Припис №06/10-24-17-ПР від 30.12.2014 року, яким приписано до 24.03.2015 року забезпечити охоронну зону ПЛ-10 кВ Фідера-1 від РП-3 в проміжках опор №1-2, так як в охоронній зоні знаходяться житлові будинки.

Однак ПАТ «Вінницяобленерго» покладеного на нього обовязку, за зазначеним вище приписом, не виконує та до цього не усунуло виявлені порушення чинного законодавства.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що будівництво належного ОСОБА_2 будинку за адресою пров. Дзержинського, буд.8, м. Калинівка, Вінницької області було розпочато в 1959 році та закінчено в травні 1960 року, що підтверджується матеріалами технічної інвентаризації. Зазначений будинок було введено в експлуатацію 17.03.1964 року в звязку з завершенням будівництва господарських будівель до вказаного будинку.

Матеріалами справи встановлено, що лінії електропередач ПЛ 10 кВ були прийняті в експлуатацію 21.12.1963 року, що підтверджується відповідним ОСОБА_5. Позивачем не було надано проекту на вищезазначену лінію електропередач та будь-яких інших документів про початок будівництва.

З наведеного вбачається, що належний ОСОБА_2 будинок було побудовано раніше від введення в експлуатацію лінії електропередач ПЛ 10 кВ, що також підтверджується генеральним планом м. Калинівка за березень 1963 року, на якому зображено лінію електропередач та будинок за адресою пров. Дзержинського, буд.8, м. Калинівка, Вінницької області.

Доводи представника СО «Калинівські електричні мережі» - ОСОБА_4 про те, що будинок будувався в 1964 році не підтверджені жодним доказом та не спростовують доказів зворотного, наявних в матеріалах справи.

В позовній заяві та апеляційній скарзі представник позивача посилається, в тому числі, на ЗУ «Про електроенергетику», як підставу задоволення позовних вимог, проте з таким твердженням погодитись не можна.

Відповідно до ч.4 ст.18 ЗУ «Про електроенергетику» у разі спорудження або реконструкції будівель, доріг, мостів, інших обєктів архітектури роботи з перенесення повітряних і підземних електричних мереж, теплових мереж та інших обєктів електроенергетики виконуються власником цих обєктів електроенергетики за рахунок замовників будівництва або реконструкції будівель, доріг, мостів, інших обєктів архітектури відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації.

Однак в даному випадку відповідач ОСОБА_2 за місцем проживання не здійснювала жодного спорудження, то за змістом вищевказаної норми закону не зобовязана сплачувати перенесення обєктів електроенергетики.

Посилання представника СО «Калинівські електричні мережі» - ОСОБА_4, викладені в апеляційній скарзі, на те, що належний ОСОБА_2 будинок було обкладено цеглою, що призвело до збільшення його зовнішніх меж і як наслідок наближення до ПЛ 10 кВ та охоронної зони, не знаходить свого підтвердження, оскільки практично вся земельна ділянка із існуючим житловим будинком знаходяться в охоронній зоні електричних мереж.

Окрім того, представник позивача вказує на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги того факту, що будинок відповідачки ОСОБА_3 було введено в експлуатацію 14.03.1972 році.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 20 травня 2015 року (а.с.144-145) залучено ОСОБА_3 у якості співвідповідача у зазначеній цивільній справі про усунення перешкод у забезпеченні охоронної зони ПЛ 10 кВ шляхом зобовязання виконати технічні вимоги від 08.09.2014 року №43-6090.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 належить будинок за адресою пров. Дзержинського, буд. 10, м. Калинівка, Вінницької області.

Як вбачається з технічних вимог на перевлаштування ПЛ 10 кВ (а.с.14) обєкта знаходиться за адресою пров. Дзержинського, буд. 8, м. Калинівка, Вінницької області.

Проте позивач не надає жодних доводів, з яких ОСОБА_3 повинна проводити перевлаштування ПЛ 10 кВ на неналежній їй ділянці.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції прийшов до вірного та обґрунтованого висновку, щодо відмови в задоволені позовних вимог.

Вирішуючи питання відшкодування стягнення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як вбачається з п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З наведеного вбачається, що вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі повинні бути доведені.

З наданого представником ОСОБА_2 ОСОБА_7 розрахунку часу, витраченого на надання правової допомоги (а.с.190) час на вчинення інших дій поза судовим засіданням становить 15 годин.

Зменшуючи витрачений представником ОСОБА_2 час на вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням із 15 годин до 10 годин суд першої інстанції виходив з принципів справедливості та доведеності, враховуючи що зазначений розрахунок було підписано особисто представником та реального часу на вчинення зазначених дій.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку про те, що рішення ґрунтується на обставинах та матеріалах справи, відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування або зміни рішення відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника Структурної одиниці «Калинівські електричні мережі» - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 26 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Суддя-доповідач: _______ ОСОБА_8

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ ОСОБА_9