Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2015 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Скудар С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання та зміну черговості спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради , ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання та про зміну черговості спадкування, обґрунтувавши свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, з яким вона проживала однією сім'єю. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 в м.Маріуполі. Позивачка проживала сумісно із спадкодавцем однією сім'єю з 1976 року та до дня його смерті, опікала його, надавала необхідну допомогу, оскільки ОСОБА_4 тяжко хворів та потребував за станом здоров'я постійної допомоги. У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 отримав квартиру у 2000 році, він виписався з квартири позивачки і прописався у своїй власній квартирі за вказаною адресою. Після смерті ОСОБА_4 позивачка понесла витрати на організацію похорону та поминального обіду. Позивач просить суд встановити факт сумісного проживання її та ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року при його житті з 1976 року по день його смерті та змінити черговість спадкування після смерті ОСОБА_4, визнавши її спадкоємцем першої черги за законом.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача Маріупольської міської ради позовні вимоги ОСОБА_1 визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №1687, зареєстроване Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, Серія НОМЕР_1 (а.с.8).

Відповідно до Акту дослідження кватири від 11.03.2015 року, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, складеному майстром т/у житлово-комунального підприємства «Житло «Центр», за участі сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6, встановлено, що квартира належить ОСОБА_1, але в квартирі був зареєстрований і проживав ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а з ним до моменту смерті проживала позивач ОСОБА_1, протягом цього часу вони вели спільний бюджет, спільне господарство, були пов'язані єдиним побутом, взаємними правами та обов'язками, також вони разом підтримували відповідне житлове приміщення у належному санітарно-технічному стані, проводили поточний ремонт. Після смерті ОСОБА_4 позивач організувала похорон та поминальний обід за власні кошті. (а.с.18-20).

Судом також були досліджені докази того, що позивач ОСОБА_1, дійсно проживала з ОСОБА_4 у громадянському шлюбі за адресою: АДРЕСА_2, та вела з ним спільне господарство з 1976 року та до моменту його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується актом, наданим житлово-комунальним підприємством «Житло «Центр» (а.с.8).

Відповідно до Довідки №346 про причини смерті ОСОБА_4 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, суд з'ясував, що останній помер через гострий повторний інфаркт міокарда на фоні гіпертонічної хвороби (а.с.9). Факт того, що ОСОБА_4 хворів та потребував допомоги, підтверджується дублікатом медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10-17), медичною картою лікарні №3 хворого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.70-94).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що з позивачкою ОСОБА_1 вона знайома на протязі 40 років, підтримує з нею дружні стосунки. ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого має доньку. В подальшому позивачка стала фактично проживати разом із ОСОБА_4 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Вони проживали однією родиною в квартирі ОСОБА_1, розташованій по пр..Будівельників. ОСОБА_4 при житті сильно хворів, в зв'язку з чим постійно потребував догляду. ОСОБА_1 піклувалася про нього, доглядала за ним, а після його смерті за власний рахунок організувала поховання.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що з 1974 року він є сусідом позивачки, яка проживала у своїй квартирі разом із дочкою та чоловіком ОСОБА_4, який працював головним інженером. Він підтримував з ними дружні стосунки. ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 вели спільне господарство, утримували квартиру, робили поточні ремонтні роботи. Йому відомо, що саме ОСОБА_1 організовувала поховання свого чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що проживає в АДРЕСА_3 та є сусідкою ОСОБА_1 з 1967 року. Вони підтримують дружні стосунки. ОСОБА_1 дійсно проживала із ОСОБА_4 та своєю донькою від першого шлюбу однією родиною, вели спільне господарство. У грудні 2014 року ОСОБА_4 помер, а ОСОБА_1 організовувала поховання.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 Вона разом із ОСОБА_4 працювала в Приазовських електричних мережах ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_4 однією родиною, вона піклувалася про нього та доглядала, оскільки ОСОБА_4 переніс інсульт та потребував постійного догляду. Їй віждомом, що у померлого є син, але де він знаходиться невідомо. Після смерті ОСОБА_4 позивачка одна організовувала поховання.

Суд також встановив, що на ім'я ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, Третьою Маріупольською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за №314/2015, із заявою про прийняття спадщини зверталася ОСОБА_1, 1944року народження, свідоцтво про право на спадщину не видано (а.с.40).

Згідно із заявою сина померлого - ОСОБА_3, посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, зареєстрованою в реєстрі за №1153, останній не прийняв спадщину, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на неї не претендує, звертатись до суду з метою визнання йому додаткового строку на її прийняття не буде і не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано іншим спадкоємцям.

Згідно ст.3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Суд вважає, що в судовому засіданні було встановлено, що позивачка проживала однією сім'єю з ОСОБА_4, та вони вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, сумісно витрачали доходи, постійно спілкувалися друг з другом, підтримували один одного, мали взаємні права та обов'язки протягом тридцяти восьми років до смерті ОСОБА_4 Виходячи з цього, суд вважає, що вони жили однією сім'єю та вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією родиною з ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 щодо зміни черговості отримання права на спадкування по закону на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Сім"я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких,що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов"язків від физичної особи, яка померла/ спадкодавця/ до інших осіб /спадкоємців/.

Згідно з ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняттям спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 1259 ЦК України передбачено, що відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини.

Як вже було встановлено судом, ОСОБА_1 спільно мешкала з померлим ОСОБА_4 з 1976 року по день смерті, тобто є спадкоємцем четвертої черги.

Відповідно до роз'яснень наданих в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. - безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Спадкодавець хворів на тяжке захворювання, що підтверджується відповідними медичними картками та довідкою про причину смерті. Протягом всього часу періодично (практично постійно) знаходився на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні.

Тобто, Спадкодавець постійно мав проблеми із здоров'ям, що потребувало не тільки стороннього догляду, але ще матеріального забезпечення, яке ОСОБА_1 надавала останньому.

Таким чином, аналізуючи надані сторонами докази суд приходить до переконання, що позивачем доведено перебування ОСОБА_4 у безпорадному стані, який вимагав сторонньої допомоги та догляду за ним, тому суд має підстави для застосування положень ч.2 ст.1259 ЦК України

Керуючись ст.16, ч.2 ст.1259, 1264, 1268 ЦК України, ст. 15, 15-1, 30,60,202, 202-1, 203 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання та про зміну черговості спадкування - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання однією родиною ОСОБА_1 з ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 року, з 1976 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Змінити черговість отримання права на спадкування по закону на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, надавши ОСОБА_1 право на спадкування першої черги.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко