АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/203/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3164/15Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т.В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Хіль Л.М., Чічіля В.А.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, представника відповідача ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" Піцул Л.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод"

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 03 серпня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод", Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду із вказаним позовом та, остаточно визначившись у позовних вимогах відповідно до заяви від 20 липня 2015 року (т. 1 а.с. 222) просили стягнути з ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 500 000 грн., на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 24 306,70 грн., а з ПрАТ "Страхова група "ТАС" 5 000 грн. моральної та 5 000 грн. матеріальної шкоди відповідно.

В обґрунтування позовних вимог вказували, що 27 листопада 2011 року на автотрасі Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя на мосту через річку Сула поблизу с. Липове Глобинського району сталася ДТП, під час якої зіткнулися автомобіль «КАМАЗ-54112», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7, із автомобілем «DAEWOO - LANOS D4MM550», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_8

В результаті зіткнення водій автомобіля ОСОБА_8 отримав смертельну травму та помер в Градизькій районній лікарні. ОСОБА_5, що була пасажиркою автомобіля «DAEWOO - LANOS D4MM550», д.н.з. НОМЕР_2 отримала тілесні ушкодження.

09 вересня 2013 року вироком Глобинського районного суду Полтавської області, з урахуванням змін згідно ухвали апеляційного суду Харківської області від 17 лютого 2014 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 25 червня 2015 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_5 до ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" та ПрАТ "Страхова група "ТАС" про відшкодування моральної та матеріальної шкоди закрито.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 03 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 97 450 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 2550 грн., на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 2550 грн., матеріальну шкоду в сумі 40282,20 грн.

Стягнуто з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» на користь держави судовий збір в сумі 974,50 грн., з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь держави судовий збір в сумі 453,82 грн.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржило ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», просило скасувати його і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про стягнення з нього моральної шкоди, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Інші учасники справи судове рішення не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що вироком Глобинського районного суду від 09 вересня 2013 року з урахуванням змін згідно ухвали апеляційного суду Харківської області від 17 лютого 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як встановлено у вказаному вироку суду 27 листопада 2011 року на автотрасі Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя на мосту через річку Сула поблизу с. Липове Глобинського району сталася ДТП, під час якої зіткнулися автомобіль «КАМАЗ-54112», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7, із автомобілем «DAEWOO - LANOS D4MM550», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_8

В результаті зіткнення водій автомобіля ОСОБА_8 отримав смертельну травму та помер в Градизькій районній лікарні. ОСОБА_5, що була пасажиркою автомобіля «DAEWOO - LANOS D4MM550», д.н.з. НОМЕР_2 отримала тілесні ушкодження.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

ОСОБА_7 на час ДТП працював водієм вантажного автомобіля в цеху безрейкового транспорту ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», тобто перебував у трудових відносинах із вказаним підприємством.

Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 автомобіль КАМАЗ 54112 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом МАЗ д.н.з. НОМЕР_5 належить ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод».

Ухвалюючи рішення про стягнення з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що таку шкоду було заподіяно працівником ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» внаслідок протиправної поведінки щодо члена сім'ї позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

У судовому засіданні представником апелянта було вказано, що ними не оспорюється розмір моральної шкоди, визначеної судом першої інстанції ОСОБА_2, оскільки вони вважають, що він не має права на відшкодування такої шкоди.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

За змістом статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Поняття сім`ї визначено ст. 3 СК України, згідно якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадами суспільства.

Отже, предметом доказування по справі є факт проживання позивача ОСОБА_2 однією сім'єю з померлим ОСОБА_8, для встановлення якого суд досліджує подані сторонами докази, результати оцінки яких відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно довідки Богданівської сільської ради № 1510 від 30.11.2011 року (а.с.11) та № 149 від 06.02.2015 року (а.с. 118), ОСОБА_8 до дня смерті проживав з братом ОСОБА_2 однією сім'єю і вели спільне господарство в АДРЕСА_1., а тому колегія суддів вважає даний факт встановленим, та таким, що не потребує підтвердження окремим судовим рішенням.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого суду про те, що ОСОБА_2 на час смерті ОСОБА_8 проживали однією сім'єю та вели спільне господарство.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Всупереч вимогам вказаних норм, апелянт, заперечуючи право позивача на відшкодування моральної шкоди не надав доказів, які б спростовували факт його проживання однією сім'єю з ОСОБА_8 до дня смерті останнього.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, місцевим судом було враховано характер та ступінь душевних страждань, що їх зазнав позивач у зв'язку зі смертю брата, істотність вимушених змін у його житті та виходячи із засад розумності та справедливості обґрунтовано визначив розмір грошового відшкодування моральної шкоди.

Інші доводи апелянта не спростовують правильності висновків місцевого суду.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" - відхилити.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 03 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: О.Ю. Кузнєцова

Судді: Л.М. Хіль

В.А. Чічіль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: