Справа 206/6361/15-ц
Провадження 2-о/206/1074/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2015 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О.,

за участю секретаря Пучкової О. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

в с т а н о в и в:

24 листопада 2015р. заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою до Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

В обґрунтування своїх заявлених вимог, заявник посилається на те, що 15 квітня 1999 року, вона отримала державний акт на право власності на землю (серія ДП Дн 038696, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №1137), відповідно до якого їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0649 гектарів, розташована на території садового товариства «Ромашка» Любимівської сільської ради. 19 серпня 2015 року заявник уклала договір з ФОП ОСОБА_2 на проведення робіт з підготовки технічної документації із землеустрою, щодо встановленні (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). З цією метою, 20 серпня 2015 року, вона звернулась до управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області для отримання кадастрового номеру земельної ділянки. Проте, в наданні кадастрового номеру було відмовлено, оскільки зясувалось, що в Державному акті на право приватної власності на землю є помилка, а саме акт видано на прізвище «Хлєбородова», в той час, як прізвище заявника, згідно паспорта, українською мовою буде «Хлібородова». Їй було розяснено, що для виправлення помилки заявнику необхідно звернутися до суду, після чого, при наявності рішення суду, може бути наданий кадастровий номер. У звязку з цим заявник змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Посилаючись на викладені обставини, заявник просила встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю, а саме земельну ділянку площею 0,0649 гектарів, розташовану на території садового товариства „Ромашка Любимівської сільської ради, виданого 15 квітня 1999 року, серія ДП Дн №038696, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1137, який було видані на імя ОСОБА_3.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала свої вимоги і пояснила, що в державному акті на землю є орфографічна помилка та прохала задовольнити заяву.

Представник заявника ОСОБА_4 заяву підтримав в повному обсязі з підстав викладених в заяві.

Представник заінтересованої особи Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, але був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, що в матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення 8 сесії XXII скликання Любимівської сільської ради народних депутатів від 02 квітня 1997р. ОСОБА_5 російською, було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0649 га, яка розташована території садового товариства «Ромашка» Любимівської сільської ради (а.с.17).

Державним актом на право власності на землю (серія ДП Дн 038696, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №1137), право приватної власності на земельна ділянка, площею 0,0649 гектарів, що розташована на території садового товариства «Ромашка» Любимівської сільської ради за гр. ОСОБА_3 (а.с. 4).

Відповідно до даних паспорта АК 255775, виданого Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 15.01.2001р. прізвище заявника вказано як ОСОБА_1 (а.с.5-6).

19 серпня 2015 року заявник замовила у ФОП ОСОБА_2 проведення робіт з підготовки технічної документації із землеустрою, що підтверджується договором від 19.08.2015р. (а.с. 8).

Листом №31-403-0.4-2991/2-15 від 21.08.2015р. ОСОБА_1 було відмовлено в наданні кадастрового номеру на земельну ділянку, оскільки зясувалось, що в Державному акті на право приватної власності на землю є помилка, а саме акт видано на прізвище «Хлєбородова», в той час, як прізвище заявника, згідно паспорта, українською мовою буде «Хлібородова» табуло розяснено, що для виправлення помилки заявнику необхідно звернутися до суду (а.с. 9).

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що різниця у написані прізвища у одну літеру, є наслідком довільного перекладу прізвища з російської «Хлебородова», яким було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою.

Положеннями ст.57 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В силу ч.3 ст.59 ЦПК України, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог так і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Суд вважає, що заявник та її представник довели свої вимоги.

Аналізуючи наведені вище норми права та співвідношуючи їх з встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 256-259 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю, а саме земельну ділянку площею 0,0649 гектарів, розташовану на території садового товариства „Ромашка Любимівської сільської ради, виданого 15 квітня 1999 року, серія ДП Дн №038696, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1137, який було видані на імя ОСОБА_3.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков