Справа № 629/4489/15-ц
№ провадження 2/629/1686/15
У Х В А Л А

09.12.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі

головуючого судді Шевцова О.А.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в салі суду Лозівського міськрайонного суду Харківської області позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У судовому засіданні представником позивачів заявлене клопотання, підписане позивачами та підтримане ними, про забезпечення позову шляхом зобовязання відповідача передати автомобіль ВАЗ 21103, 2001 року випуску, номер шасі ХТА5353, з обємом двигуна 1499 куб.см, державний номерний знак НОМЕР_1, із комплектом ключів запалювання та технічним паспортом на вказаний автомобіль, на відповідальне зберігання іншій особі, яка не є стороною по справі, а саме ФОП ОСОБА_5 Клопотання мотивоване тим, що автомобіль позивачів всупереч їх волі перебуває у володінні відповідача, експлуатується ним, через що може бути пошкоджений, знищений, зданий в оренду або викрадений. Крім цього, відповідач відмовляється повернути позивачам зазначений автомобіль та писав неправдиву заяву до Лозівського відділу МВС щодо неправомірного тиску на нього з боку позивачів.

Відповідач заперечував проти заявленого клопотання про забезпечення позову.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши доводи клопотання та надані до нього докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року встановлено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи заявлене клопотання суд враховує те, що матеріали цивільної справи містять копію довіреності від 02.04.2014 року, відповідно до якої власник спірного автомобіля ОСОБА_6 надала позивачам відповідні права щодо вчинення дій від її імені. При цьому, факт надання довіреності позивачам не позбавило її права власності на автомобіль. Це вказує на те, що вжиття заходів забезпечення позову вплине на її права щодо можливості володіти, користуватися та розпоряджатися даним майном.

Крім цього, до клопотання не додано доказів того, що ФОП ОСОБА_5, у відповідності до ст. 977 ЦК України, зобовязується та має можливість не допускати проникнення сторонніх осіб до боксів, гаражів чи на спеціальну стоянку. З доданих до клопотання документів також не можливо встановити в яких умовах ФОП ОСОБА_5 має можливість зберігати транспортний засіб, та чи не спричинить зберігання у даних умовах до пошкодження транспортного засобу.

З урахуванням вищевикладеного суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151, 210, 293 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання позивачів про забезпечення позову шляхом передачі речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: О.А. Шевцов