ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 6/753/957/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» про приведення виконавчого листа у відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження»

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про внесення ідентифікаційного коду боржника до судового наказу №753/14423/15 (провадження 2н/753/884/15), виданого 21 серпня 2015 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення з ОСОБА_1.

В судове засідання заявник та зацікавлені особи не з'явились, про день, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд питання у їх відсутність до суду не надходило. Проте, відповідно до ч. 3 ст. 369 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає не задоволенню з наступних підстав.

21 серпня 2015 року Дарницьким районним судом міста Києва було видано судовий наказ №753/14423/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення за липень 2014 року - липень 2015 року у розмірі 7 449,01 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 5 812,86 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 1 541 грн. та 3% річних у розмірі 95,15 грн.

Частиною п'ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковим до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Частиною 2 ст. 368 ЦПК України передбачено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

А відповідно до п. 3 частини 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому листі зазначаються зокрема повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Частиною першою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і вказаного Законом.

Повноваження державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження передбачені ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно п. 3 вказаної норми державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну, зокрема і відомості щодо ідентифікаційного номера боржника.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14.

Водночас, за змістом частини 1 ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». В свою чергу, частиною другою цієї статті встановлено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Аналізуючи норми наведеної статті, суд зазначає, що помилка - це описка, зумовлена неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка, помилки у написанні складених чисел тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер, а саме: написання прізвищ та імен, адреси, найменування спірного майна, зазначення дати і строків тощо.

Обставини на які посилається заявник як на підставу для внесення виправлень у судовий наказ, яку начебто було допущено судом при видачі виконавчого листа в частині зазначення ідентифікаційного номеру боржника, не є помилкою, оскільки при його видачі такі вимоги не ставились і не мають істотного характеру та не можуть вплинути на суть прийнятого судом рішення (наказу).

Серед іншого слід зазначити, що 18 серпня 2015 року Дарницьким районним судом міста Києва на виконання ч. 4 Наказу Міністерства юстиції України №30/44 від 26.02.2013 року було направлено запит Міністерству доходів і зборів України з проханням повідомити реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1, на що 19 серпня 2015 року отримано довідку про неможливість надання реєстраційного номеру облікової картки вказаної фізичної особи в зв'язку з тим, що остання не зареєстрована у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків.

Таким чином, за вказаних обставин заява про приведення виконавчого документа у відповідність до закону (шляхом внесення ідентифікаційного номеру) є необґрунтованою та безпідставною, а отже такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись стст. 208-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.