Справа № 519/865/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.12.2015 року м. Южне
Южний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Котова В.Г.,
при секретарі Слісаренко Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом позовну заяву ТОВ «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулося до Южного міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач звернувся доПАТ «Альфа Банк» з заявою «на отримання кредиту», та надав всі необхідні для отримання кредиту документи. ПАТ «Альфа Банк» розглянувши заяву відповідача, та надані до неї документи, прийняв позитивне рішення про надання кредиту. Як результат, між ПАТ «Альфа Банк» та Відповідачем було укладено Договір кредиту № 500306716 від 24.09.2012 року.
Відповідач виконував взяті на себе зобовязання з істотним порушенням умов Договору кредиту, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за Договором кредиту № 500306716 від 24.09.2012 року.
Згідно з п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
В наслідок істотних порушень відповідачем зобовязань за Договором кредиту, ПАТ «Альфа Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючі телефонні дзвінки, письмові повідомлення про необхідність сплати простроченої заборгованості. Але вимоги ПАТ «Альфа Банк», щодо погашення простроченої заборгованості за Договором кредиту № 500306716 від 24.09.2012 року, ПАТ «Альфа Банк», Відповідачем були проігноровані, а прострочена заборгованість не сплачена.
23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «РосвенІнвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «РосвенІнвест Україна», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500306716 від 24.09.2012 року, укладеного міжБіленький ОСОБА_2 «Альфа Банк», прострочена заборгованість за яким станом на 23.12.2013 року складала:
- прострочені відсотки за користування кредитом 1797,73 грн.;
- прострочена комісія - 6585,58грн;
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «РосвенІнвест Україна», ТОВ «РосвенІнвест Україна» набув статус Нового кредитора за Договором кредиту № 500306716 від 24.09.2012, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1.
Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З метою вирішення питання, щодо сплати відповідачем простроченої заборгованості за Договором кредиту № 500306716 від 24.09.2012 року, Позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав відповідачу «вимогу про погашення простроченої заборгованості».
Відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення простроченої заборгованості не здійснив, чим грубо порушив права Позивача.
Представник позивача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином оголошеннями в газеті «Одеські Вісті» від 28.11.2015 року №102 (4812), електрона копія якої містяться в матеріалах справи, причини неявки до суду невідомі, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач звернувся доПАТ «Альфа Банк» з заявою «на отримання кредиту», та надав всі необхідні для отримання кредиту документи. ПАТ «Альфа Банк» розглянувши заяву відповідача, та надані до неї документи, прийняв позитивне рішення про надання кредиту. Як результат, між ПАТ «Альфа Банк» та Відповідачем було укладено Договір кредиту № 500306716 від 24.09.2012 року.
Відповідач виконував взяті на себе зобовязання з істотним порушенням умов Договору кредиту, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за Договором кредиту № 500306716 від 24.09.2012 року.
Згідно з п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
В наслідок істотних порушень відповідачем зобовязань за Договором кредиту, ПАТ «Альфа Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючі телефонні дзвінки, письмові повідомлення про необхідність сплати простроченої заборгованості. Але вимоги ПАТ «Альфа Банк», щодо погашення простроченої заборгованості за Договором кредиту № 500306716 від 24.09.2012 року, ПАТ «Альфа Банк», Відповідачем були проігноровані, а прострочена заборгованість не сплачена.
23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «РосвенІнвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «РосвенІнвест Україна», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500306716 від 24.09.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа Банк», прострочена заборгованість за яким станом на 23.12.2013 року складала:
- прострочені відсотки за користування кредитом 1797,73 грн.;
- прострочена комісія - 6585,58грн;
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «РосвенІнвест Україна», ТОВ «РосвенІнвест Україна» набув статус Нового кредитора за Договором кредиту № 500306716 від 24.09.2012, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1.
Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З метою вирішення питання, щодо сплати відповідачем простроченої заборгованості за Договором кредиту № 500306716 від 24.09.2012 року, Позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав відповідачу «вимогу про погашення простроченої заборгованості».
Відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення простроченої заборгованості не здійснив, чим грубо порушив права Позивача.
Статтею 1049 ч. 1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої укладено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати.
Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись, ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 1050, 1052, 1054 ЦК України, суд -
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Южного міського суду

Одеської області ОСОБА_3