№ 207/1565/15-ц
№ 2/207/914/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : САВЧЕНКА В.О.

при секретарі : ГОРБ С.Б.

за участі прокурора : КУНАШНЬОГО А.А.

та представника позивача : ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Баглійської районної в м. Дніпродзержинськ ради, про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав. В цій позовній заяві ОСОБА_4 зазначила, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2004 року. Рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська в 2007 році шлюб між сторонами був розірваний. Сторони стали проживати окремо один від одного Після розпаду сім'ї син залишився проживати з матір'ю АДРЕСА_1. Відповідач на утримання сина ОСОБА_6 повинен був сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 27 березня 2007 року. Батько ухилявся не тільки від виховання і розвитку дитини, а й від сплати аліментів, станом на 28 лютого 2015 року заборгованість по аліментам становила більше 9000 гривень.

Відповідач вихованням дитини практично з дня народження сина не займався, ставився до нього байдуже. За вісім років після розірвання шлюбу весь час ухилявся і на теперішній час ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини. З часу розпаду сім'ї відповідач не знайшов вільного часу, щоб провідати його, не цікавиться його навчанням, відповідачу невідомо як син проводить дозвілля, чим цікавиться та займається у вільний від навчання час. Відповідач не відвідував школу, в якій син навчався, не цікавився його успіхами та поведінкою.

Відповідач не піклувався і не піклується про стан здоров'я свого сина ОСОБА_6, його фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться його життям. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. Вихованням дитини займається позивачка, вона дбає про його здоров'я, розвиток, навчання, контролює його поведінку. Тому позивачка змушена була звернутися з позовом до суду і просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_7 та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтримувала свій позов і просила суд його задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_1 також просила суд позбавити відповідача ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_7, 2005 року народження.

Відповідач ОСОБА_5 отримав копію позовної заяви по цій справі і копії доданих до позовної заяви документів в квітні 2015 року під розписку (а.с.5 об.). Після отримання вказаних документів відповідач ознайомився з ними (а.с. 32) і позовні вимоги своєї колишньої дружини ОСОБА_4 про позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_7 не визнавав, що також вказав у розписці. Відповідач ОСОБА_5 в судових засіданнях по цій справі був присутнім і також був не згодний з позовними вимогами.

Третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Баглійської районної в м. Дніпродзержинськ ради в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 підтримувала в повному обсязі.

Прокурор також підтримував позовні вимоги ОСОБА_4 повністю.

Суд, вислухавши позивача та її представника, відповідача, третю особу, прокурора, свідків, дослідивши докази, які наявні по цій справі, вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН з прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, у всякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».

Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці.

Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме:

-Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

-Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

-Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

-Батьки зобов'язані поважати дитину…

Згідно п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно зі статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, зокрема, має один з батьків.

Судом в ході розгляду справи по суті було встановлено наступне.

Зі свідоцтва про одруження, яке було оглянуте в ході судового розгляду справи, копія якого знаходиться в матеріалах справи ( а.с. 11) видно, що ОСОБА_5 і ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 14 серпня 2004 року. Рішенням суду від 27 березня 2007 року шлюб між сторонами був розірваний. Свідоцтво про розірвання шлюбу видане 18 квітня 2007 року.

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_7, яке було оглянуте в ході судового розгляду справи та копія якого знаходиться в матеріалах справи ( а.с. 7) видно, що дитина ОСОБА_7, народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області. Батьками дитини в свідоцтві про народження вказані : батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_4.

Тобто являючись батьком малолітнього ОСОБА_7 відповідач має певні права і обов'язки відносно сина по вихованню, утриманню дитини. Він повинен був їх належним чином виконувати. Але він протягом восьми років не знайшов вільного часу, щоб провідати сина, не цікавився його навчанням. Відповідачу невідомо як його син проводив дозвілля, чим цікавиться та займається у вільний від навчання час. Жодного разу відповідач не відвідав школу, в якій син навчається, не цікавиться його успіхами та поведінкою.

Відповідач не піклувався і не піклується про стан здоров'я свого сина ОСОБА_6, його фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться його життям. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. Вихованням дитини займається позивачка, вона дбає про його здоров'я, розвиток, навчання, контролює його поведінку.

Ці факти були підтверджені і показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які підтвердили байдуже ставлення батька ОСОБА_5 до свого сина ОСОБА_6. Не міг ці факти спростувати і сам відповідач ОСОБА_5, а лише підтвердив свою байдужість.

Змінити таку поведінку батька в кращу сторону на теперішній час неможливо, в його поведінці вбачається наявність вини щодо виконання ним своїх батьківських обов'язків. Суд вважає таку поведінку відповідача навмисною, так як відповідач повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Це також знайшло підтвердження того, що він не тільки байдуже ставиться до своєї першої дитини, а й до інших його дітей, на яких за рішенням суду також зобов'язаний сплачувати аліменти.

Хронічних захворювань у відповідача не має, позивачка не перешкоджала спілкуванню батька з дитиною.

З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 08 червня 2015 року (вихідний номер 17/922-7) видно, зокрема, що виконавчий комітет Баглійської районної у м. Дніпродзержинськ ради, як органом опіки та піклування, дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відповідає інтересам неповнолітнього ОСОБА_7 та розглянув цей висновок на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету районної у місті ради. Висновок виконкому ради підписаний Головою Баглійської районної у м. Дніпродзержинськ ради ГАЛАГУЗОЮ П.М. та завірений круглою гербовою печаткою райвиконкому 9а.с. 23-24)..

Таким чином, вказані обставини по цій справі можуть негативно вплинути на подальший розвиток дитини, його зростання і ставлення до створення своє родини, а також дають можливість суду зробити висновок про злісне ухилення батька від виконання своїх обов'язків відносно сина, самоусунення від виховання, навчання і розвитку дитини, що і є підставою для позбавлення ОСОБА_5 його батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_7.

Суд за таких обставин вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав.

Судові витрати також підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись статтями 150, 164-167, 183 СК України, статтями 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 в інтересах малолітнього ОСОБА_7 до ОСОБА_5, треті особи - Служба у справах дітей виконавчого комітету Баглійської районної в місті Дніпродзержинськ ради та прокурор Баглійського району м. Дніпродзержинська, про позбавлення батьківських прав- з а д о в о л ь н и т и п о в н і с т ю .

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою : 51900, АДРЕСА_2, позбавити батьківських прав відносно його сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2) - 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок грошової компенсації сплаченого позивачкою судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2) - 3000 (три тисячі) гривень компенсації витрат позивачки на правову допомогу адвоката.

Протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення може бути подана апеляційна скарга на рішення суду сторонами або їх представниками до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська.

Копія вірна :

САВЧЕНКО В.О.