АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2178/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3708/15Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Пікуля В.П.,

суддів: Чумак О.В., Панченка О.О.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акцент-банк"

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Акцент-банк",

треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_3, Громадська організація «Регіональний народний контроль», про визнання договору неукладеним та відшкодування шкоди-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Акцент-банк» про визнання договору неукладеним та відшкодування шкоди. Посилаючись на те, що позивачка надала відповідачу письмове повідомлення про відізвання згоди на укладання договору кредиту у визначений законодавством термін (до 14 днів) від дня передачі їй договору, просила визнати неукладеним кредитний договір від 28 січня 2015 року №АВНОRX137360001 між ОСОБА_2 та ПАТ «Акцент-банк» у розмірі 5738 грн. на оплату товару, передбаченого договором купівлі-продажу №ДЕ-2933 від 28.01.2015 року, укладеного з ФОП ОСОБА_3 на купівлю ПВХ конструкцій (вікна) та просила стягнути на її користь 10000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 жовтня 2015 рокупозов задоволено частково.

Визнано кредитний договір від 28 січня 2015 року №АВНОRX137360001 між ОСОБА_2 та ПАТ «Акцент-банк» неукладеним.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

З рішенням суду не погодилося ПАТ «Акцент-банк», яке його оскаржило, просило скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю. Вважає, що рішення суду прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права, не доведено обставин, що мали значення для справи, які суд вважав встановленими.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників позивача та представника третьої особи, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно з нормою ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» право споживача відкликати згоду на укладання договору споживчого кредиту реалізується шляхом подання кредитодавцю (банку) письмової заяви про відкликання згоди і повернення кредитодавцю коштів або товарів, одержаних згідно з договором, зі сплатою відсотків за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 28 січня 2015 року позивач ОСОБА_2 подала заяву до ПАТ «Акцент-банк» про надання споживчого кредиту в сумі 5738 грн. на оплату товару, передбаченого за договором купівлі-продажу №ДЕ-2933 від 28.01.2015 року, укладеного з ФОП ОСОБА_3 на купівлю ПВХ конструкцій (вікна) (а.с.14).

28 січня 2015 року між ПАТ «Акцент-банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №АВНОRX137360001.

Предметом договору споживчого кредиту є зобов'язання банка надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 5738 грн. шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок ФОП ОСОБА_3

29 січня 2015 року ОСОБА_2 направила ФОП ОСОБА_3 заяву про відкликання згоди та розірвання договору купівлі-продажу від 28.01.2015 року (а.с.20).

Крім того, 29 січня 2015 року позивач направила на адресу ПАТ «Акцент-банк» письмове повідомлення про відкликання згоди на укладання кредитного договору. Підтвердженням цього є квитанція про відправлення рекомендованого листа та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Рекомендований лист отриманий ПАТ «Акцент-банк» 03.02.2015 року (а.с.19, а.с.20).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання кредитного договору неукладеним, місцевий суд керувався положеннями ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та виходив з того, що ОСОБА_2 було доведено, що вона у відповідності до вимог ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» подала кредитодавцю ПАТ «Акцент-банк» заяву про відкликання згоди на укладення договору у встановлений строк.

Проте, колегія суддів, з такими висновками місцевого суду погодитися не може з наступних підстав.

У статті 203 ЦК України наведені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.1 ст. 6 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» викладена правова позиція, відповідно до якої, вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою.

Таким чином, оскільки вимога про визнання договору неукладеним не входить до переліку способів захисту цивільних прав (ст. 6 ЦК України), і може лише зазначатися у мотивувальній частині рішення, як обставина справи, що була встановлена судом, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд, достатньо не перевіривши належність обраного позивачем способу захисту цивільних прав, помилково дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог в цій частині.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, а у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ "Акцент-банк" про визнання договору неукладеним та відшкодування шкоди необхідно відмовити.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, із ОСОБА_2 на користь ПАТ "Акцент-банк" слід стягнути судові витрати понесені апелянтом по сплаті судового збору у сумі 267, 96 грн.

Керуючись ст. 303, п.п.3,4 ч.1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акцент-банк"- задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 жовтня 2015 року- скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Акцент-банк", треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_3, Громадська організація «Регіональний народний контроль», про визнання договору неукладеним та відшкодування шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» 267, 96 грн. судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя В.П. Пікуль

Судді: О.В. Чумак

О.О. Панченко

Згідно оригіналу

суддя В.П.Пікуль