Дата документу 15.10.2015
Провадження № 4-с/334/72/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Ленінський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Філіпповій Ю.В., за участю адвокат ОСОБА_1, розглянув у судовому засіданні матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_2 вікторовича на дії державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ у звязку з виконанням рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2012 року про стягнення з нього на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 237715,40 грн.

В ході виконання вказаного виконавчого провадження державним виконавцем було накладено арешт на рухом е майно заявника.

У звязку зі скасування заочного рішення, вказане виконавче провадження 16.02.2015 року було закінчено, про що державним виконавцем винесена відповідна постанова, мала припинитися чинність арешту майна.

Разом з тим до теперішнього часу арешт з нерухомого майна не знятий, і заявник позбавлений можливості вільно ним розпоряджатися.

Звернувшись з заявою про зняття арешту до Ленінського ВДВС ОСОБА_3 отримав відповідь, що арешт держаним виконавцем знімається у звязку з фактичним виконанням рішення, а оскільки виконавче провадження закрите у звязку зі скасуванням рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист та відкрито провадження, то державний виконавець позбавлений права знімати такий арешт.

Заявник вважає, що такі дії державного виконавця суперечать приписам закону, а тому просить визнати їх неправомірними та зобовязати зняти арешт з рухомого майна.

У судовому засіданні адвокат заявник доводи с карги підтримала і просить її задовольнити.

Державний виконавець Ленінського ВДВС ОСОБА_4 суду пояснила, що дійсно у її провадженні перебувало виконавче провадження , відкрите на підставі виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 сум заборгованості на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна». В ході здійснення виконавчих дій нею було прийнято постанов у поло арешт рухомого майна боржника.

16.02.2015 року ВП №41023677 було закрите у звязку зі скасуванням судового рішення на підставі якого видавався виконавчий документ.

Закон України « Про виконавче провадження» передбачає підставу зняття арешту з майна боржника у разі повного фактичного виконання рішення суду, а не закриття виконавчого провадження у звязку зі скасуванням судового рішення, а тому в неї відсутні підстави для знаття арешту з майна боржника.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази та матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Згідно ст.. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу. Порушено їх права чи свободи.

Судом установлено, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2012 року у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг» до Астаф єва М.В. заборгованості на суму 237715,40 грн., було відкрито виконавче провадження ВП №41023677. З метою виконання рішення суду державним виконавцем накладено арешт на рухоме майно боржника.

У звязку зі скасування заочного рішення, вказане виконавче провадження 16.02.2015 року було закінчено, про що державним виконавцем винесена відповідна постанова.

27.08.2015 року Астаф єв М.В. повністю розрахувався з ТОВ «ОТП Факторинг» і заборгованості перед останнім не має.

Разом з тим до теперішнього часу арешт з нерухомого майна не знятий, і заявник позбавлений можливості вільно ним розпоряджатися.

Відповідно до присів ст. 50 Закону України « Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Отже, закон містить вичерпний перелік підстав, коли арешт з майна боржника не може бути знятий, і не містить застережень щодо фактичного виконання рішення суду, а тому, приймаючи постанов у про закінчення виконавчого провадження, держаний виконавець мав одночасно вжити заходів щодо скасування накладених ним арештів.

За наведених підстав суд приходить до висновку, що дії державного виконавця Ленінського ВДВС суперечать приписам Закону України « Про виконавче провадження» та Інструкції про проведення виконавчих дій, а отже скарга Астаф єва М.В. є обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.383-385 ЦПК України, ст. ст. 49,50,82 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_4 щодо не зняття арешту з майна боржника по закінченому виконавчому провадженню ВП №41023677.

Зобовязати Ленінський ВДВС Запорізького МУЮ скасувати заходи забезпечення стягнення за виконавчим провадженням ВП №41023677 та зняти арешт з рухомого майна ОСОБА_3, який було накладено постановою від 02.10.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Дубина Л. А.