№2/756/5511/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

26 листопада 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Тітова М.Ю.

при секретарі Івановій І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. Свої вимоги обґрунтовує наступним, а саме 28 травня 2007 року в місті Києві між ним і ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно з яким він передав у власність відповідача грошові кошти в сумі 15150,00 грн., що на той час дорівнювало З000,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України, а відповідач зобов'язувався повернути йому таку ж суму грошових коштів не пізніше 15 грудня 2007 року та сплатити проценти за користування позикою в розмірі 1,33% щомісячно від неповернутої суми позики. Оскільки відповідач взяті на себе договірні зобов'язання не виконував, то у жовтні 2010 року він звернувся до суду із позовом про стягнення боргу за договором позики. 02 лютого 2011 року Оболонський районний суд м. Києва ухвалив заочне рішення, яким його позов задовольнив частково, стягнувши з відповідача на його користь 15150,00 грн. заборгованості за договором позики, 8059,00 грн. відсотків за користування позикою, 2770,81 грн. інфляційних втрат, 1287,75 три відсотки річних від простроченої суми, а всього - 27 268,36 грн. Проте, й до цього часу судове рішення, навіть у примусовому порядку через відділ державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області не виконано. На сьогодні виконавчий лист знаходиться на виконанні у зазначеному органі ДВС України. Так як сума позики досі відповідачем неповернена, то відповідно до норми ч. 1 ст. 1047 ЦК України проценти мають виплачуватися щомісяця до дня повернення позики за умови відсутності іншої домовленості між ним і відповідачем. Отож, оскільки проценти за?користування позикою згідно з рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02.02.2011 року стягнуті з відповідача за період з 28 травня 2007 року до 18 жовтня 2010 року, а судове рішення повністю не виконане, то він вправі вимагати від відповідача сплатити проценти за користування позикою з 19 жовтня 2010 року до сьогодні. Таким чином, сума процентів, яка підлягає стягненню з відповідача на мою користь за період з 19 жовтня 2010 року до 31 серпня 2015 року, тобто за 48 місяців, складає 9671,76грн. (15 150,00 грн. х 1,33 % / 100 % х 48 міс). Інфляційні втрати розраховуються за період з жовтня 2010 року до липня 2015 року виходячи із неповерненого відповідачем боргу у сумі 15150,00 грн. та на сьогодні складають: 12939,10 грн. У свою чергу, на даний час три проценти річних за період прострочення боргу з 19.10.2010 р. до 31.08.2015 р. становлять: 1818,00 грн.

Просив суд відповідно до ст.ст. 11-13, 15, 16, 20, 625, 1047, 1050 Цивільного кодексу України стягнути з ОСОБА_2 на його користь 9671,76 грн. процентів за користування позикою, 12939,10 грн. інфляційних втрат, 1 818,00 грн. три проценти річних від простроченої суми, а всього - 24 428,86 грн.

У судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач про місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обовязки сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

28 травня 2007 року між сторонами було укладено договір позики, згідно з яким позивач передав у власність відповідача грошові кошти в сумі 15150,00 грн., а відповідач зобов'язувався повернути таку ж суму грошових коштів не пізніше 15 грудня 2007 року та сплатити проценти за користування позикою в розмірі 1,33% щомісячно від неповернутої суми позики.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02.02.11 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15150 грн. заборгованості за договором позики, 8059,80 грн. відсотків за користування позикою, 2770,81 грн. інфляційних втрат, 1287,75 грн. три відсотки річних від простроченої суми, а всього 27268,36 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач свою зобовязання за договором позики не виконався, а тому сума процентів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з 19 жовтня 2010 року до 31 серпня 2015 року складає 9671,76 грн.; інфляційні втрати за період з жовтня 2010 року до липня 2015 року складають - 12939,10 грн.; три проценти річних за період прострочення боргу з 19.10.2010 р. до 31.08.2015 р. становлять - 1818,00 грн., які і підлягають стягненню з відповідача.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1 - 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) 24428,86 грн. та 244,29 грн. судових витрат.

Рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а також рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.Ю. Тітов