РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14434/15-ц

пр. № 2/759/6106/15

03 грудня 2015 року м.Київ

Святошинський районний суд м.Києва

у складі : головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Бандури Н.О.,

за участю: відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 р. позивачка звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати, аргументуючи тим, що спільне сімейне життя у них не склалося, сторони шлюбних відносин не підтримують проживають окремо з 2012 р., спільного господарства не ведуть. Через постійні сварки у зв'язку із відсутністю взаємопорозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї сторони вважають неможливими.

Позивачка у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надіславши на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності (а.с.16).

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.18).

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу

Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 23.08.2012 р. між сторонами укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління у Сумській області, актовий запис № 933 (а.с.4).

Від даного шлюбу у подружжя спільних дітей немає.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, почуття любові та взаємоповаги втрачені, проти примирення сторони заперечують, наполягають на розірванні шлюбу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України , ст.ст. 109, 110, 112-114 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрованого у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління у Сумській області, актовий запис № 933 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 судові витрати по справі у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: