Єдиний унікальний номер 234/3366/15-ц Номер провадження 22-ц/775/719/2015
Головуючий в 1 інстанції Марченко Л.М.
Доповідач Азевич В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого-судді Азевича В.Б.,

суддів: Гапонова А.В., Краснощокової Н.С.

при секретарі Бондарчуку І.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - Краматорська міська рада, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про усунення перешкод у користуванні допоміжним приміщенням у багатоквартирному будинку, зобов'язання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 31 серпня 2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні допоміжним приміщенням у багатоквартирному будинку, зобов'язання вчинити певні дії. У зв'язку з уточненням позивачем позову та заявою про залучення співвідповідача, ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 29 травня 2015 року до участі у справі були залучені співвідповідач ОСОБА_2 та треті особи без самостійних вимог на предмет спору - власники розташованих у під'їзді квартир АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 31 серпня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

На вказане рішення суду позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, що він є інвалідом 1 групи. Для свого пересування поза квартирою використовує інвалідну коляску. Він мешкає у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1, на першому поверсі якого під сходовим маршем мається допоміжне приміщення, куди він бажав би ставити свою інвалідну коляску. Однак відповідачі ОСОБА_3, яка мешкає у квартирі №12, та ОСОБА_2, який успадкував квартиру №11 після смерті своєї матері, перешкоджають йому у цьому, оскільки встановили замок на вхідних дверях до приміщення, користуються самостійно, ключів не дають.

Вказує, що споруда під сходовим маршем є входом до підвального приміщення будинку, яка має бути зазначена в технічному паспорті будинку, що не було досліджено судом першої інстанції. Крім того, не погоджується з висновком суду відносно того, що до незаконно побудованої комори не можуть бути застосовані положення ч. 2 ст. 382 ЦПК України.

Сторони, сповіщені про час та місце розгляду справи, не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи, який для пересування використовує інвалідну коляску, проживає у АДРЕСА_1 (а. с. 3-6, 25), бажає користуватися допоміжним приміщенням, розташованим під сходовим маршем на першому поверху у під'їзді квартир №№ 9 - 16 вказаного будинку.

На базі житлового будинку АДРЕСА_1 товариство співвласників багатоквартирного будинку не створено, будинок входить до житлового фонду Краматорської міської ради, згідно інформації якої спірне допоміжне приміщення ні у власність, ні у користуванні нікому не передавалося. (а. с. 56)

Згідно листа приватного підприємства «СИВ» від 09.08.2015 року №55, яке забезпечує житлово-комунальне утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території, за технічним паспортом на вказаний житловий будинок допоміжного приміщення (колясочної, комори) під сходовим маршем у під'їзді квартир №№9-16 не передбачено, мешканцями будинку ця комора побудована самостійно. (а. с. 70)

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що спірне допоміжне приміщення є розміщеним незаконно, самочинно побудованим, що виключає можливість застосування до нього положень частини 2 статті 382 ЦК України та визначення судом порядку користування таким приміщенням.

З вказаним висновком суду можливо погодитися, виходячи с наступного.

Як встановлено ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

За змістом пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Проте відповідно до п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків зокрема мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Абзаци сьомий та дев'ятий пункту 7 цих Правил передбачають обов'язок власників квартир: використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не захаращувати сходові клітки, позаквартирні коридори, колясочні, ліфтові шахти, горища, підвали та інші допоміжні приміщення будинку, гуртожитку, підтримувати чистоту і порядок в ньому.

Як вбачається з листа приватного підприємства «СИВ» від 09.08.2015 року №155, і дана обставина не оспорюється сторонами, спірна комора технічною документацією не передбачена та була обладнана мешканцями будинку самостійно, тобто збудована незаконно - без належного дозволу.

Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 цієї статті визначені певні способи захисту цивільних прав та інтересів, а частина третя передбачає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач обрав спосіб захисту свого права шляхом усунення перешкоди у сумісному користуванні незаконно збудованим допоміжним приміщенням, шляхом демонтажу замків і запорів, встановлених на вхідних дверях та просив зобов'язати відповідачів не чинити перешкод у користуванні цим допоміжним приміщенням для зберігання його інвалідної коляски.

З огляду на наведене, суд першої інстанції розглянув справу в межах позовних вимог та прийняв обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Як передбачено ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що при встановленні зазначених фактів і ухваленні рішення судом першої інстанції не порушено норм процесуального та матеріального права, які би призвели до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення відсутні.

Таким чином, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 31 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: