АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Кравець В.А., Слободянюк С.В.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 липня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління юстиції в місті Києві, Державної казначейської служби України, ОСОБА_3 управління державної казначейської служби України у місті Києві, Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи - Гаражно-будівельний кооператив «Пейзажний», ОСОБА_4, ОСОБА_5, Міністерство закордонних справ України, Реєстраційна служба ОСОБА_3 управління юстиції в місті Києві про визнання права власності, за позовами третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_3 управління юстиції в місті Києві, Державної казначейської служби України, ОСОБА_3 управління державної казначейської служби України у місті Києві, Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи - Гаражно-будівельний кооператив «Пейзажний», державний виконавець Зоря Алла Сергіївна, державний виконавець Пацуріна Оксана Василівна, Реєстраційна служба ОСОБА_3 управління юстиції в місті Києві, Міністерство закордонних справ України, про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2006 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, остаточно уточнивши який зазначив, що за нотаріально посвідченим договором від 26 липня 2000 року придбав гаражний бокс НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Пейзажний» площею 17.80 кв.м., останній у жовтні 2006 року був зруйнований державною виконавчою службою міста Києва на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 23 лютого 2005 року, яке було скасовано 14 листопада 2006 року постановою Вищого господарського суду України. У 2009 році гараж був відновлений за власні кошти позивача.

Враховуючи викладене позивач ОСОБА_2 просив ухвалити судове рішення за яким визнати за ним право власності на гаражний бокс НОМЕР_1, розташований на території гаражно-будівельного кооперативу «Пейзажний» за адресою: АДРЕСА_1, який відбудований на місці незаконно знесеного гаражного боксу. (т.1 а.с.1-8 т.2 а.с.194-195, 221 т.3 а.с.6-7, 62-66, 157-162, 232-241 т.4 а.с.71-73)

У квітні 2013 року ОСОБА_6 заявила самостійні вимоги, просила визнати за нею право власності на гаражний бокс НОМЕР_3, розташований на території гаражно-будівельного кооперативу «Пейзажний» за адресою: АДРЕСА_1, який відбудований на місці незаконно знесеного гаражного боксу. (т.3 а.с.173-178 т.4 а.с.1-7, 69-73)

У червні 2013 року ОСОБА_7 заявив самостійні вимоги, просив визнати за ним право власності на гаражний бокс НОМЕР_4, розташований на території гаражно-будівельного кооперативу «Пейзажний» за адресою: АДРЕСА_1, який відбудований на місці незаконно знесеного гаражного боксу. (т.4 а.с.18-24, 70-73)

Представник відповідача ОСОБА_3 управління юстиції в місті Києві проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи Гаражно-будівельного кооперативу «Пейзажний» позовні вимоги підтримав.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29 липня 2013 року позовні вимоги задоволено, визнано за ОСОБА_2 право власності на гаражний бокс (НОМЕР_1), за ОСОБА_6 право власності на гаражний бокс(НОМЕР_3), за ОСОБА_7 право власності на гаражний бокс(№1), які розташовані на території ГБК «Пейзажний» за адресою: АДРЕСА_1. (т.4 а.с.96-97, 100-106)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення районного суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності на гаражний бокс НОМЕР_1. На обґрунтування скарги зазначив, що суд неповно з'ясував обставини справи, не звернув уваги, що ОСОБА_1 є власником гаражного боксу НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14 березня 1996 року, не визначився і не притягнув до участі у справі належного відповідача по справі - Київську міську раду, як власника земельної ділянки та дійшов помилкового висновку про задоволення позову ОСОБА_2 (т.4 а.с.165-185, 211-224)

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу - ОСОБА_1, його представники ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтримали скаргу і просили її задовольнити, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_10, представник відповідача ОСОБА_3 управління юстиції в місті Києві - ОСОБА_11, представник третьої особи - ОСОБА_12 заперечували проти скарги і просили її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про що у справі є докази. ОСОБА_2 був повідомлений врученням повістки його представнику ОСОБА_10 Представник МЗС України просив розглянути справу за його відсутності. (т.5 а.с.34-45)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Обґрунтовуючи подану скаргу апелянт посилався на те, що оскаржуваним рішенням порушено його право власності на гараж НОМЕР_1 по АДРЕСА_1

Колегія суддів перевірила доводи апелянта і встановила наступне.

За договором купівлі-продажу від 14 березня 1996 року, укладеним і зареєстрованим на Товарній біржі «Українська біржа «Десятинна», ОСОБА_1 придбав гараж НОМЕР_1, цегляний, розташований по АДРЕСА_1 Право власності ОСОБА_1 на вказаний гараж було зареєстровано встановленим порядком. (т.4 а.с.174-176)

За нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 26 липня 2000 року ОСОБА_2 придбав гаражний бокс НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Пейзажний» площею 17.80 кв.м., який розташований на АДРЕСА_1. Право власності ОСОБА_2 було зареєстровано встановленим порядком. (т.1 а.с.11)

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.02.2005 року у справі № 19/10 було зобов'язано Гаражно-будівельний кооператив «Пейзажний» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення усіх гаражів, що знаходяться на ділянці площею 0,806 га, яка надана Міністерству закордонних справ України рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 року № 448/1858. Наказ про примусове виконання вказаного рішення видано 10.03.2005 року.(т.1 а.с.14, 96)

За матеріалами виконавчого провадження № 407, індекс 1 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 19/10 від 10.03.2005 року, зокрема Актом державних виконавців(т. 1 а. с. 158), Актом державних виконавців від 10.06.2006 року (т. 1 а.с.170), постановою про закінчення виконавчого провадження від 12.10.2006 року (т. 1 а.с.190), протягом 27 вересня - 12 жовтня 2006 року в ході виконавчих дій, окрім гаражів Кооперативу «Пейзажний» було повністю демонтовано гаражі, які належали на праві приватної власності позивачеві ОСОБА_2, третім особам ОСОБА_7 і ОСОБА_13, яка змінила своє прізвище на ОСОБА_6 у тому числі був знесений і гараж НОМЕР_1 який належав апелянту ОСОБА_1 (т.1 а.с.88-190)

Рішення Господарського суду м. Києва від 23.02.2005 року було скасоване постановою Вищого господарського суду України від 14.11.2006 року (т. 1, а. с. 26-28) з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.02.2007 року провадження у справі № 19/10 припинено (т.1 а. с.26-28, 193-194).

Звернувшись до суду із зазначеним позовом до вищевказаних відповідачів у грудні 2006 року ОСОБА_2 просив стягнути із відповідачів 263 663 грн. матеріальної шкоди та 150 000 грн. грошової компенсації моральної шкоди. (т.1 а.с.1-8)

Остаточно уточнивши заявлені вимоги ОСОБА_2 зазначав, що за власний кошт відновив належний йому на праві власності раніше знесений гараж - будівництвом нового та враховуючи присвоєння нової нумерації відновленим гаражним боксам, зокрема відновленому ним гаражному боксу - НОМЕР_1 за рішенням загальних зборів членів кооперативу «Пейзажний» від 07 серпня 2009 року протокол НОМЕР_4/2009, просив визнати за ним право власності на гаражний бокс НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1. (т.3 а.с.226-242 )

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2009 року позов ОСОБА_1 був задоволений частково, визнано дії відділу державної виконавчої служби м. Києва по знесенню гаражного боксу НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 неправомірними. Зобов'язано Головне управління юстиції у м. Києві відшкодувати ОСОБА_1 завдану неправомірними діями матеріальну шкоду, шляхом відновлення становища, що існувало до вчинення протиправних дій, а саме: відбудувати гаражний бокс НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 на тому ж місці, де він існував до вчинення протиправних дій. (т.5 а.с.8-11)

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2012 року заяву ОСОБА_3 управління юстиції у м. Києві задоволено, змінено спосіб виконання постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2009 року в частині відбудови гаражного боксу НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 шляхом стягнення з ОСОБА_3 управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_1 грошової компенсації пошкодженого гаражного боксу в розмірі 527 467.84 грн. (т.5 а.с.12-13)

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 травня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено, зобов'язано кооператив «Пейзажний» усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності на належне йому майно - гаражний бокс НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, шляхом не чинити перешкоди ОСОБА_1 у відновленні попереднього становища та відбудові гаражного боксу НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1. (т.4 а.с.177-180)

Оскільки отриманням ОСОБА_1 грошової компенсації в сумі 527 467.84 грн. був змінений спосіб виконання судового рішення в частині зобов'язання ОСОБА_3 управління юстиції у м. Києві відбудувати гаражний бокс НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 на тому ж місці, де він існував до вчинення протиправних дій, колегія суддів відхилила заперечення і доводи ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 управління юстиції у м. Києві - ОСОБА_11 проти апеляційної скарги з посиланням на те, що виплатою вищевказаної компенсації відновлено право власності ОСОБА_1 на гаражний бокс НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 (т.5 а.с.1-16)

Відповідно до частини 2 ст. 349 ЦК України у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Оскільки із знесенням гаражних боксів, зміни до державного реєстру прав власності на нерухоме майно не вносились, колегія суддів дійшла висновку, що юридично, у відповідності до ч. 2 ст. 349 ЦК України, не припинялось право власності ОСОБА_2 на гаражний бокс НОМЕР_2 та право власності ОСОБА_1 на гаражний бокс НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Проте визнавши право власності ОСОБА_2 на гаражний бокс НОМЕР_1 за нумерацією визначеною за рішенням загальних зборів членів кооперативу «Пейзажний» від 07 серпня 2009 року протокол № 1/2009, суд першої інстанції не звернув уваги на вищевказані вимоги законодавства, обставини справи і докази, за якими право власності на гаражний бокс НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 встановленим порядком зареєстровано за ОСОБА_1, чим фактично допустив наявність права різних осіб на один об'єкт нерухомості.

За таких обставин, колегія суддів визнала, що оскаржуваним рішенням порушуються права апелянта ОСОБА_1

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, встановлених ст. 376 ЦК України, а підтвердження рішенням суду існуючого в особи права власності - у випадках, встановлених ст. 392 ЦК України. В інших випадках право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Визнання права власності на самочинне будівництво за рішенням суду можливе лише на підставі ст. 376 ЦК України.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 цього Кодексу).

ОСОБА_2 не надавалась у власність (користування) земельна ділянка на якій ним відбудований гаражний бокс за адресою: АДРЕСА_1. Матеріали справи не містять доказів згоди власника земельної ділянки на будівництво у 2009 році об'єкта нерухомого майна - гаражного боксу НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Шевченківська районна у місті Києві державна адміністрація, як і Головне управління юстиції в місті Києві, Державна казначейська служба України, Головне управління державної казначейської служби України у місті Києві, не є власником земельної ділянки за вищевказаною адресою, а відтак вищезазначені особи не можуть бути визнані належними відповідачами по справі за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на новозбудований об'єкт нерухомості, а тому відсутність їх заперечень проти вимог забудовника про визнання права власності на новозбудований об'єкт нерухомості не має правового значення.

Вказані доводи зазначені апелянтом ОСОБА_1 в поданій ним апеляційній скарзі.

За таких обставин, оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 не може бути визнано законним і обґрунтованим, підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в позові.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 липня 2013 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління юстиції в місті Києві, Державної казначейської служби України, ОСОБА_3 управління державної казначейської служби України у місті Києві, Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи - Гаражно-будівельний кооператив «Пейзажний», ОСОБА_4, ОСОБА_5, Міністерство закордонних справ України, Реєстраційна служба ОСОБА_3 управління юстиції в місті Києві про визнання права власності на гаражний бокс (НОМЕР_1), який розташований на території Гаражного будівельного кооперативу «Пейзажний» за адресою: АДРЕСА_1 і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.А.Кравець

С.В.Слободянюк

Справа № 22-ц/796/13221/2015

Унікальний номер 2-116/11

Головуючий у першій інстанції - Голік Н.О.

Доповідач Левенець Б.Б.