Справа № 214/4046/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

03 грудня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Горбуновій Л.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю третьої особи ОСОБА_2

за участю представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить: зупинити виконавче провадження, відкрите 15.01.2015 року заступником начальника Саксаганського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції за заявою ОСОБА_5 від 12.01.2015 року, на підставі виконавчого напису №434, виданого 19.05.2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, до закінчення розгляду справи.

В обґрунтування заяви вказала, що в провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно позову, 19 вересня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено письмовий договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 Предметом зазначеного договору позики було передання позикодавцем ОСОБА_5 у власність позичальника ОСОБА_6 грошових коштів у сумі 423 800 грн. 00 коп. Згідно п. 1. договору позики від 19.19.2013 року, кінцевий термін повернення позичальником грошових коштів становить 19.03.2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. В зв'язку з чим, під час укладання дружиною договору позики, позивачем була подана відповідна письмова заява, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 19.09.2013 року за реєстровим № 846, та яка призначена для зберігання у матеріалах нотаріальної справи (п. 10 договору позики від 19.09.2013р.).

Крім того, ОСОБА_6 зі ОСОБА_5, 19 вересня 2013 року було укладено іпотечний договір, який забезпечував виконання іпотекодавцем ОСОБА_6 зобов'язань, що випливають з укладеного нею та іпотекодержателем ОСОБА_5 договору позики від 19.09.2013 року, за умовами якого іпотекодавець зобов'язаний повернути іпотекодержателю кошти в розмірі 243800 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення 19.03.2014 року. Предметом іпотеки виступало нежитлове приміщення офісу з виставковою залою та прибудовою по вул. Мелешкіна, буд. 28 прим. 43 в м. Кривому Розі, загальною площею 68,3 кв.м., вбудовано-прибудоване в І поверх житлового будинку.

19.09.2013 року на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 у зв'язку з укладенням іпотечного договору було накладено заборону відчуження вищезазначеного в договорі майна - нежитлового приміщення офісу. Нещодавно позивачу стало відомо, що на все рухоме та нерухоме майно, яке є спільною сумісною власністю його та ОСОБА_6 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Позивачем було з'ясовано, що заступником начальника Саксаганського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_7 15.01.2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою ОСОБА_5 від 12.01.2015 року на підставі виконавчого напису №434, виданого 19.05.2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 У подальшому, як з'ясував позивач, його дружина ОСОБА_6, порушила умови договору позики та не виконала належним чином взяте на себе зобовязання своєчасного повернення грошових коштів, що і стало причиною вчинення нотаріусом виконавчого напису та звернення ОСОБА_5 до державної виконавчої служби.

На теперішній час ОСОБА_5 намагається звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж 30 денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку». Дійсно, 02.04.2014 року було направлено ОСОБА_6 письмову вимогу про повернення грошових коштів за договором позики від 19.09.2013 року. Вказану вимогу ОСОБА_6 отримала 18.04.2014р. Нежитлове приміщення, що є предметом іпотечного договору від 19.09.2013 року, є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Тобто позивач є заінтересованою стороною при вчиненні дій з розпорядження майном, частка якого належить і йому. Однак, ОСОБА_5 не було направлено ніякої письмової вимоги рекомендованим листом на ім'я позивача (іпотекодавця), що призвело до подальшого порушення виконання грошових зобов'язань, взятих на себе ОСОБА_6 У разі своєчасного направлення письмової вимоги ОСОБА_5 та відповідно інформування позивача про наявність порушення виконання ОСОБА_6 договору позики, на теперішній час всі грошові кошти за зазначеним договором були б позивачем повернуті в повному обсязі. ОСОБА_6 намагалася звязатися зі ОСОБА_5, з метою повернення йому грошових коштів. Однак останній не реагував на всі її звернення щодо призначених зустрічей, та відмовлявся відповідати на телефонні дзвінки.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закону) встановлено виключний перелік обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону. Зокрема, у статті 37 Закону зазначено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа (пункт 4); зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою, якій законом надано таке право (пункт 6); зупинення судом реалізації арештованого майна (пункт 7).

Так як, предметом позову є вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а ОСОБА_5 намагається звернути стягнення на предмет іпотеки, на підставі викладеного, змушена звернутися до суду з заявою про зупинення виконавчого провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала повністю.

Третя особа у судовому засіданні заперечує проти задоволення заяви.

Представник третьої особи у судовому засіданні не заперечує проти задоволення заяви.

У судовому засіданні встановлено, що 15.01.2015 року заступником начальника Саксаганського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції за заявою ОСОБА_5, на підставі виконавчого напису №434, виданого 19.05.2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, відкрито виконавче провадження.

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання виконавчого напису №434, виданого 19.05.2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Суд вважає, що з метою гарантування реальної можливості захистити права позивача ОСОБА_4, для виконання рішення суду, необхідно вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ст. 152 ч. 1 п. 3 ЦПК України, позов забезпечується, у тому числі, встановленням обов'язку вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачами вимогами.

Суд вважає, що співмірним та достатнім заходом забезпечення даного позову є встановленням обов'язку зупинити виконавче провадження.

Згідно ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити заяву повністю.

Керуючись ст. ст. 151-153, 209-210 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Зобовязати Саксаганський відділ ДВС Криворізького міського управління юстиції зупинити виконавче провадження, відкрите 15.01.2015 року заступником начальника Саксаганського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції за заявою ОСОБА_5 від 12.01.2015 року, на підставі виконавчого напису №434, виданого 19.05.2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, до вирішення судом цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання виконавчого напису №434, виданого 19.05.2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя : В.М.Прасолов