Номер провадження: 22-ц/785/5627/15
Головуючий у першій інстанції Шликов С. П.
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А., Суворова В.О.,

за участю секретаря - Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2015 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Громадської організації «Водно-Моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», третя особа Одеське міське управління юстиції в особі реєстраційної служби - «Про визнання недійсними рішень статутних органів громадської організації», -

ВСТАНОВИЛА:

12.05.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, по якому просив визнати протиправними та скасувати рішення: загальних зборів членів ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» від причалу № 114 «БУГОВО», які відбулись 30.10.2011 року про обрання делегатів на Конференції ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» від причалу № 114 «БУГОВО»; Конференції ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», яка відбулась 19.02.2012 року про формування (обрання членів) статутних органів ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів»; Конференції ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», яка відбулась 30.06.2013 року про внесення змін до статуту ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів»; Конференції ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», яка відбулась 01.03.2014 року про формування (обрання членів) статутних органів ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів».

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на те, що він є членом ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», яке є юридичною особою у формі громадської організації та здійснює свою діяльність на підставі чинного законодавства та статуту. Посилаючись на те, що взаємовідносини між ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любитель» та її членами стосуються особистих немайнових прав та майнових прав, не є корпоративними правовідносинами, вважав, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2015 року ОСОБА_2 було відмовлено у відкритті провадження за вказаним позовом.

22.05.2015 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, по якій просить ухвалу районного суду скасувати, справу направити до районного суду для вирішення питання про відкриття провадження, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 п.4 ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення для продовження розгляду о суду першої інстанції є: порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відмовляючи у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2, суддя виходив із того, що правові відносини, які склались між позивачем і відповідачем є корпоративними, тому справа не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, а підвідомча господарським судам.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду за захистом свого права і в позові зазначив правові і фактичні підстави свого звернення. До заяви додані документи, на які він посилається, зокрема Статут Громадської організації «Водно-Моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» (далі «Організація»). Згідно положень цього Статуту «Організація» зі статусом юридичної особи є неприбутковою організацією, не має своєю метою одержання прибутку і не розподіляє отримані кошти та майно між своїми членами; «Організація» не має статутного капіталу.

Відповідно до ч.1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Крім того, ч.1 ст. 113 ЦК України визначено, господарським товариством є юридична особа, статутний капітал якої поділено на частки між учасниками.

В матеріалах справи відсутні докази належності у членів «Організація» часток у статутному капіталі через відсутність останнього.

Отже, у даній справі відсутні ознаки спору про корпоративні права, а тому дана справа не підвідомча господарському суду.

Колегія суддів вважає, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. ст. 55, 124), а ст. 18 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як роз'яснено в п.п. 2, 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст. 15 ЦПК України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст. ст. 108-114 ЦПК України).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст. 17), ГПК України (ст. ст. 1, 12), КПК України або КУпАП віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Статтею 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність вирішення спору шляхом звернення позивача з позовом в порядку ГПК України, оскільки такий спосіб захисту в сенсі заявлених вимог не кореспондується із способами захисту цивільного права, передбаченими ст. 16 ЦК України.

При зазначених обставинах, ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження по справі не можна визнати такою, що відповідає вимогам закону, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню, з направленням справи для вирішення питання про відкритті провадження до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 2 п. 4, 311, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2015 року - скасувати.

Справу направити для вирішення питання про відкриття провадження до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко

В.О. Суворов

19.08.2015 року м. Одеса