АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/7395/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3821/15Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Карнауха П.М.

Суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 листопада 2015 року

за матеріалами заяви ОСОБА_2 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 листопада 2015 рокузаяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів задоволено частково.

Витребувано з відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ в Полтавській області, КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» відомості щодо наявності нерухомого майна, зареєстрованого за відповідачем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Витребувано з Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів м. Кременчука та Кременчуцького району відомості щодо наявності зареєстрованих на праві власності транспортних засобів за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду змінити з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, та задовольнити клопотання про витребування доказів у повному обсязі, витребувавши з відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ в Полтавській області, КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» відомості щодо наявності нерухомого майна, зареєстрованого за ОСОБА_3 та копії документів, які посвідчують право власності на підставі яких вносилася зазначена інформація до відповідного реєстру; з Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів м. Кременчука та Кременчуцького району - відомості щодо наявності зареєстрованих на праві власності транспортних засобів за ОСОБА_3 та копії документів, які посвідчують право власності. на підставі яких вносилася зазначена інформація до відповідного реєстру; витребувати з Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Полтавській області копії податкових декларацій (звітів) за 2000-2014 р.р. ОСОБА_3 та інформацію про наявність відкритих рахунків на його імя у банківських установах.

Колегія суддів, зясувавши межі апеляційного оскарження, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції та постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Ст.ст. 133,134 ЦПК України визначено, що особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу розподілу майна, яке є спільною сумісною власністю, набутого сторонами за час шлюбу (а.с. 86-88, 91).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СКУ).

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя (ст. 61 СКУ).

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст.69 СК України).

Пунктами 23, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) (435-15), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження

майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК ( 2947-14 ).

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або

приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Як розяснено у п.15 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року N 5, суд може вирішити питання про забезпечення доказів, якщо для цієї особи подання потрібних доказів є неможливим або в неї є труднощі у поданні цих доказів. Закон не обмежує коло доказів, які можуть бути забезпечені судом, і здійснення процесуальних дій щодо забезпечення доказів.

У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені всі відомості, визначені частиною першою статті 134 ЦПК, а в разі невідповідності заяви цим вимогам застосовуються наслідки, встановлені частинами першою і другою статті 121 ЦПК.

Питання про забезпечення доказів вирішується ухвалою.

Крім передбачених частиною другою статті 133 ЦПК способів забезпечення (допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням) суд залежно від предмета позову може застосувати й інші способи (одержати пояснення сторони, які вона дає як свідок, заборонити дії, внаслідок яких знищуються докази, вилучити на час розгляду справи докази тощо).

З урахуванням вищенаведеного, а також характеру спірних правовідносин, що виникли, колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до невірного висновку про необґрунтованість заяви про витребування з органу фіскальної служби копій податкових декларацій (звітів) за 2000-2014 р.р. стосовно відповідача ОСОБА_3 та про наявність відкритих рахунків на його імя у банківських установах.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення доказів та задоволення заяви в цій частині.

Керуючись ст.ст. 307, п. 2 ч. 1 ст.312, 315, 317, 151, 152 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 листопада 2015 року в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення доказів, - скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів в частині витребування з Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Полтавській області копії податкових декларацій (звітів) за 2000-2014 р.р. ОСОБА_3 та про наявність відкритих рахунків на його імя у банківських установах, - задовольнити.

Витребувати з Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Полтавській області (39600, м. Кременчук, вул. Красіна, 76) копії податкових декларацій (звітів) за 2000-2014 р.р. на імя ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) та інформацію про наявність відкритих у банківських установах рахунків на імя ОСОБА_3.

В іншій частині ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Копію ухвали направити на виконання в Кременчуцьку ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, 39600, м. Кременчук, вул. Красіна, 76.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_5

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області ОСОБА_1