Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2015

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

при секретарі Голота О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту, в якій зазначає, що згідно з рішенням ОСОБА_4 сільської ради 13 сесії 6 скликання від 11 липня 2012 року за №116 її було надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1134 га для ведення особистого селянського господарства і був виданий Державний акт серії ЯМ №057620. Дана земельна ділянка була виділена в натурі на місцевості і закріплена межовими знаками. Вона межує з земельними ділянками ОСОБА_5 та відповідачами по справі, знаходиться посередині між ділянками ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Рішенням ОСОБА_4 сільської ради був виділений та затверджений проїзд до її земельної ділянки з вулиці Кармелюка через земельну ділянку ОСОБА_5 Рішенням Літинського районного суду Вінницької обалсті від 20.11.2012 року рішення сільської ради про виділення проїзду до належної її земельної ділянки було скасовано. Одразу після скасування вищевказаного рішення ОСОБА_5 загородив проїзд по вищевказаній дорозі гіллям, що унеможливило вільний прохід і проїзд до її земельної ділянки. На її неодноразові прохання звільнити проїзд він відмовився, і домовитися про користування земельною ділянкою не забажав. За таких обставин вона вимушена була звернутися ло суду із позовом до ОСОБА_5 про встановлення земельного сервітуту, однак 12.07.2013 року рішенням Літинського районного суду в позові було відмовлено і запропоновано звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 27 червня 2014 року рішенням Літинського районного суду її позов задоволено повністю та встановлено за нею право земельного сервітуту (проходу та проїзду вантажним транспортом) шириною 3,5 м зі сторони вул.Шевченка в с.Кусиківці Літинського району Вінницької області щодо земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 Проте відповідач по справі ОСОБА_2 не погодившись із рішенням суду та подав апеляційну скаргу і рішення суду було скасовано, разом з тим було роз'яснено про необхідність пред'явлення позову до належного складу відповідачів. На даний час вона фактично позбавлена можливості вільно і безперешкодно дістатися до своєї земельної ділянки, проходити до неї, доїхати автотранспортними засобами, що фактично позбавляє її права вільно користуватися належною її земельною ділянкою. Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що її довірительці на праві приватної власності належить земельна ділянка і вона позбавлена можливості нею вільно володіти та користуватися, оскільки не має до неї доступу. Вона змушена звернутися до суду для встановлення сервітуту відповідно до висновку експерта варіант №1 влаштування проходу та проїзду до земельної ділянки через земельні ділянки належні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Згідно даного висновку експерта єдиним місцем влаштування такого проходу та проїзду є земельні ділянки відповідачів. Враховуючи, що інших варіантів заїзду не має, тому просить суд встановити земельний сервітут та задовольнити позов. Крім того просить стягнути судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити і встановити за нею право земельного сервітуту.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгялду справи був належним чином повідомлений.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і просить відмовити в задоволенні позову, так як там земельної ділянки позивачки не має.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що позивачка користується вказаною земельною ділянкою і зібраний урожай вивозила через земельні ділянки інших осіб, які межують з її ділянкою. Вважає, що оскільки вона проїзжала на свою земельну ділянку через ділянку ОСОБА_8, тому можливо влаштовувати проїзд, прохід через інші земельні ділянки ніж через його довірителів. Просить в задоволенні позову відмовити. Щодо стягнення судових витрат вважає, що вони не підлягають до задоволення, оскільки суду надано лише акт про надання юридичних послуг, квитанцію про сплату та свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю, проте договору про надання юридичної допомоги суду не надано.

Із копії Державного акту серії ЯМ №057620 (а.с.8) судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі рішення ОСОБА_4 сільської ради 13 сесії 6 скликання №116 від 11.07.2012 року належить земельна ділянка площею 0,1134 га. Із копії рішення Літинського районного суду Вінницької області від 12.07.2013 року (а.с.9) видно, що суд в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача ОСОБА_4 сільська рада про встановлення земельного сервітуту відмовлено. Із копії рішення Літинського районного суду Вінницької області від 27.06.2014 року (а.с.9) видно, що суд встановив за ОСОБА_1 право земельного сервітуту (проїзду та проходу вантажним транспортом) шириною 3,5 м зі сторони вул.Шевченка в с.Кусиківцях Літинського району Вінницької області щодо земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 ОСОБА_6 копії рішення Літинського районного суду Вінницької області від 05.11.2014 року (а.с.13) видно, що за ОСОБА_3 визнано право власності на земельну ділянку площею 0,49 га, що розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Літинського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_9, яка померла 22 вересня 2012 року. Із копії рішення Апеляційного суду Вінницької області від 11.06.2015 року (а.с.14-15) видно, що рішення Літинського районного суду Вінницької області від 27.06.2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову. Із копії висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної (земельно-технічної) експертизи (а.с.16-21) судом встановлено, що в ході проведення експертизи судовим експертом наданий висновок, що відповідно до положення ст.ст.98,99 Земельного КодексуУкраїни з дотриманням вимог п.3.22, п.7.36 ДБН 360-92 "Містобудування планування і забудова міських та сільських поселень" на розгляд суду надається технічно можливий варінт 1 встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці домоволодіння №28 по вул.Кармелюка в с.Кусиківці Літинського району Вінницької області належній на праві власності ОСОБА_9 та на прилеглій до неї земельній ділянці домоволодіння №30, власником якого є ОСОБА_2 для проходу та проїзду на транспортному засобі до земельної ділянки належної ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 401 Цивільного Кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інщих природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволенні іншим способом.

Відповідно до ч.2 ст.402 ЦК України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду..

Відповідно до ч.1 ст.404 ЦК України, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку ... тощо.

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду №7 від 16.04.2004 року п. 22-2. Вирішуючи спори про встановлення сервітуту, суд має враховувати, що земельний сервітут встановлюється відносно певного об'єкта і не залежить від власників цих об'єктів, оскільки його дія зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої його встановлено, до іншої особи (частина перша статті 401 ЦК (435-15), частина перша статті 101 ЗК) (2768-14), а при встановленні особистого сервітуту права закріплюються за певною особою і він припиняється внаслідок її смерті (частина друга статті 401, пункт 6 частини першої статті 406 ЦК). Види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК ( 2768-14 ); цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Відповідно до ст.99 Земельного Кодексу України власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: проходу, проїзду на велосипеді, право проїзду транспортним засобом по наявному шляху та інше.

Дослідивши матеріали справи заслухавши поясненння сторін суд вважає що позовні вимоги підлягають до задоволенння частково.

Враховуючи ту обставину, що відповідно до висновку експерта прохід та проїзд до земельної ділянки позивачки ОСОБА_1 розташованої в с.Кусиківці Літинськгого району по вул. Кармелюка без встановлення земельго сервітуту неможливий і відповідно наданий експертом єдиний можливий варіант встановленння такого земельного сервітуту на земельній ділянці домоволодіння №28 по вул.Кармелюка в с.Кусиківці Літинського району Вінницької області належній на праві власності ОСОБА_3 та на прилеглій до неї земельній ділянці домоволодіння №30, власником якого є ОСОБА_2 Тому суд вважає необхідним позов задовольнити та встановити земельний сервітут.

Враховуючи, що встановлення сервітуту обмежує право відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в користуванні земельними ділянками, тому суд вважає необхідним обмежити його часовими рамками тобто право проходу та проїзду позивачу ОСОБА_1 до початку проведення посівних робіт та після закінчення збору урожаю.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд вважає необхідним задовольнити їх частково та стягнути солідарно з відповідачів витрати по сплаті судового збору. Щодо стягнення витрат про надання юридичних послуг, суд вважає необхідним відмовити, оскільки суду не надано доказів укладення договору про надання юридичної допомоги, а тому відсутні підстави для їх відшкодування.

Керуючись ст.ст.3,15,57,79,109,119, 120 ЦПК України і на підставі ст.ст.401,402,404 ЦК України, ст.99 Земельного Кодексу України, Постановою пленуму Верховного суду №7 від 16.04.2004 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Встановити за ОСОБА_1 право постійного безоплатного сервітуту, а саме проходу і проїзду транспортом до належної її земельної ділянки площею 0,1134 га, що розташована по вулиці Кармелюка в с. Кусиківці Літинського району Вінницької області стосовно земельних ділянок домоволодіння №28 по вул. Кармелюка в с. Кусиківці Літинського району Вінницької області належній на праві власності ОСОБА_3 та щодо прилеглої до неї земельної ділянки домоволодіння №30 по вул. Кармелюка в селі Кусиківці Літинського району Вінницької області належній на праві власності ОСОБА_2, згідно із планом-схемою варіанту №1 встановлення земельного сервітуту графічно відображеному в додатку 1 до висновку експерта до початку проведення посівних робіт та після закінчення збору урожаю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень.

В задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати до апеляційного суду Вінницької області на протязі десяти днів після проголошення.

Суддя: Желіховський Віктор Миколайович