Справа № 199/8127/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Сенчишин Ф.М.

При секретарі Герасименко В.А.

За участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, співвідповідачі Виконавчий комітет Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради та Комунальне підприємство «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради, про визнання членом сімї наймача квартири та зобовязання змінити договір найму жилого приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позову, позивач ОСОБА_1 зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12 червня 1990 року. В квартиру він вселився і зареєструвався зі згоди ОСОБА_4, який є чоловіком його сестри ОСОБА_5 Зазначена квартира належала ОСОБА_4 на підставі обмінного ордеру на житлове приміщення № 8652 від 18 травня 1990 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів (Бюро по обміну житлової площі). ОСОБА_4 зареєструвався в спірній квартирі 07 червня 1990 року, а позивач, за згоди останнього, через п'ять днів, тобто 12 червня 1990 року. З цього часу вони проживали разом, вели сумісне господарство, разом сплачували за квартиру і комунальні послуги. В лютому 1998 року ОСОБА_4 переїхав на постійне місце проживання у м. Судак, та 03 лютого 1998 року виписався з цієї квартири. Коли ОСОБА_4 виїхав в м. Судак, позивач залишився проживати в квартирі, продовжував сплачувати за житло і комунальні послуги. В жовтні 2015 року позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради з заявою про зміну договору найму на вказану квартиру. 16 жовтня 2015 року він отримав рішення райради за № 213 про відмову в укладенні з ним договору найму спірної квартири у зв'язку з тим, що його не визнано членом сім'ї наймача. Для вирішення цього питання йому було рекомендовано звернутися до суду.

Позивач просить суд:

-визнати його членом сімї ОСОБА_4 наймача квартири АДРЕСА_1 з 12 червня 1990 року;

-зобовязати Амур-Нижньодніпровську районну у м. Дніпропетровську ради змінити договір найму жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1, розірвавши його з ОСОБА_4, та уклавши його з позивачем.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються.

Представник Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради та Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради ОСОБА_3 в суді просить суд вирішити спір згідно вимог закону.

Співвідповідач Комунальне підприємство «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради, належним чином та завчасно сповіщене про час та місце розгляду справи, до суду представника не направило, про причини неявки суд не повідомило. За ухвалою суду справа розглянута за відсутності їх представника.

На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини:

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та довідкою КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на квартиру АДРЕСА_2 за жодною особою не зареєстроване.

Зазначена квартира перебуває у власності територіальної громади м. Дніпропетровська та знаходиться на балансі КП «Жилсервіс-9».

Позивачем до позову додана копія ордеру на жиле приміщення № 8652 (обмінного), виданого 18 травня 1990 року Бюро по обміну жилої площі Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів ОСОБА_4 на заселення зазначеної квартири родиною у складі однієї особи.

Згідно довідки з місця проживання, ОСОБА_4 був зареєстрований у вказаній квартирі 07 червня 1990 року та знятий з реєстраційного обліку 03 лютого 1998 року у звязку з виїздом до м. Судак.

Позивач ОСОБА_6 за цією ж довідкою та копією паспорту був зареєстрований у зазначеній квартирі з 12 червня 1990 року та залишається зареєстрованим в квартирі на час розгляду справи в суді.

Також, позивачем до позову додана копія рішення Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради № 213 від 16 жовтня 2015 року «Про зміну договору найму жилого приміщення», винесеного за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про зміну договору найму квартири АДРЕСА_3, та укладення договору найму з ним. Зазначеним рішенням в укладенні договору найму з ОСОБА_1 відмовлено з тих підстав, що останнім не надано документи, які б підтверджували родинні стосунки з наймачем квартири ОСОБА_4

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 106 Житлового кодексу, повнолітній член сімї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сімї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь якому членові сімї наймача.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Житлового кодексу, у разі відмови наймодавця у визнанні члена сімї наймачем за договором найму, спір може бути вирішено в судовому порядку.

Як визначено ч. 2 ст. 61 Житлового кодексу, наймодавцем за договором найму жилого приміщення є житлово-експлуатаційна організація.

Аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що підставою для вирішення судом спору щодо визнання особи наймачем за договором найму (ч. 2 ст. 106 ЖК) є відмова відповідної житлово-експлуатаційної організації у визнанні особи наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача (ч. 2 ст. 61 ЖК).

Позивач до відповідної житлово-експлуатаційної організації з заявою про визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача не звертався та відмову на таку заяву не отримував.

Суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-78цс13 від 25 грудня 2013 року, згідно якого відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та статті 3 Цивільного процесуального кодексу України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право.

Оскільки право позивача на визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача не порушені (а порушені вони можуть бути лише відповідною житлово-експлуатаційною організацією), таке право не підлягає судовому захисту і вирішення судом зазначеного питання по суті є передчасним.

Відмова виконкомом райради в укладенні з позивачем договору найму права останнього не порушує, оскільки виконком не є наймодавцем за договором найму жилого приміщення і така відмова не передбачена ч. 2 ст. 106 Житлового кодексу як підстава для вирішення спору судом.

На підставі викладеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі, а понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, співвідповідачі Виконавчий комітет Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради та Комунальне підприємство «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради, про визнання членом сімї наймача квартири та зобовязання змінити договір найму жилого приміщення відмовити в повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий :