Справа № 743/1365/15-ц
Провадження №2-о/743/33/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі : головуючого - судді Жовток Є.А.

народних засідателів Крутченка В.Г., Пономаренко Т.П.

при секретарі Коваль Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ріпки справу за заявою ОСОБА_1 про визнання недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна над ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій просить визнати ОСОБА_2 недієздатною, встановити над нею опіку та призначити опікуна, зазначивши, що матір заявниці ОСОБА_2 страждає на тяжке хронічне захворювання, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

В судове засідання заявниця не зявилась, від неї надійшла заява в якій вона підтримала свої вимоги, обгрунтовуючи їх обставинами, викладеними в заяві та просила розглянути справи за її відсутності.

Представник органу опіки та піклування в судове засідання не зявився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги вважає обґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч.1 ст.39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Зі змісту ч.1 ст.39 ЦК України вбачається, що підставою для визнання особи недієздатною є хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок якого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

У відповідності до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, допустимим та належним доказом психічного стану ОСОБА_2 може бути висновок експерта.

Згідно п.2 ч.1 ст.145 ЦПК України, призначення експертизи є обов»язковим за клопотанням однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

З матеріалів справи вбачається, що судом, з метою визначення психічного стану ОСОБА_2, була призначена експертиза та зобов»язано заявницю доставити матір до судово-експертної комісії, однак ухвала суду залишилась не виконаною, у зв»язку з неявкою підекспертної на засідання комісії.

Таким чином, суд вживав заходи щодо всебічного, повного і об»єктивного з»ясування обставин справи, однак докази стійкого психічного розладу ОСОБА_2 в судове засідання надані не були.

В той же час, додані до заяви ОСОБА_1 документи, не містять фактичних даних, на підставі яких суд міг би зробити висновок про обгрунтованість вимог заявниці.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обтавини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 235, 236-240 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна над ОСОБА_2 - відмовити.

Копію рішення, після набрання ним чинності, надіслати органу опіки та піклування.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд, протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня при проголошенні рішення - у цей же строк, з дня отримання його копії.

Суддя Є.А. Жовток

Народні засідателі В.Г. Крутченко

ОСОБА_3