07.12.2015 Справа № 363/3857/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Баличевої М.Б.,

при секретарі Кашоїді М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю, розташованого в Вишгородському районі с. Жукин по вул. Шевченка, № 40. Позовні вимоги мотивовані тим, що мати позивача ОСОБА_4 проживала в Вишгородському районі с. Жукин по вул. Шевченка, № 40 та мала на праві власності зазначений житловий будинок. 01.01.1989 року мати позивача ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина, на яку мали право по заповіту його матері позивач та ще троє його братів. У встановлений законом строк вони звернулись до Вишгородської районної державної нотаріальної контори. 16.10.1989 року нотаріус видав позивачу свідоцтво про право на спадщину по заповіту на підставі якого він став власником ? частини зазначеного будинку. 28.11.2013 року за позивачем зареєстровано 0,1893 га землі для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вул. Шевченка, 40 в с. Жукин Вишгородського району Київської області біля отриманої у спадок ? частини житлового будинку. Брати позивача після смерті матері успадкували в рівних долях кожний ? частину житлового будинку за № 40 по вул. Шевченка в с. Жукин Вишгородського району Київської області. Брат позивача ОСОБА_5, який був власником 1/6 частини названого вище житлового будинку помер 30.05.2014 року. Після його смерті вищезазначену частину будинку успадкувала його дружина ОСОБА_3 Ще до смерті матері і після отримування у спадок ? частини житлового будинку за № 40 по вул. Шевченка в с. Жукин Вишгородського району Київської області позивач зазначає, що він практично користувався і користується повністю всім будинком, утримує його у належному стані з 1989 року, проводить ремонтні роботи та оброблює земельну ділянку. Другий брат позивача ОСОБА_1 проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 та був громадянином ОСОБА_6, 17.02.2001 року він помер. Після його смерті ніхто із спадкоємців про прийняття 1/6 частини житлового будинку за № 40 по вул. Шевченка в с. Жукин Вишгородського району Київської області до нотаріальної контори не звертався, цією частиною будинку не цікавився, не утримував її в належному стані і не ніс ніяких затрат. Позивач також зазначив, що всім будинком він відкрито, безперервно користується з 17.02.2001 рок, тобто з часу смерті другого брата. Позивач вказує, що третій брат ОСОБА_2 та дружина другого брата ОСОБА_5 ОСОБА_3 не заперечують проти його вимог щодо визнання за ним право власності на його другого брата ОСОБА_1 1/6 частину житлового будинку за № 40 по вул. Шевченка в с. Жукин Вишгородського району Київської області. Позивач також вказує, що 1/6 частиною свого другого брата ОСОБА_1 він користується відкрито, безперервно з 2001 року, тобто значно більше 10 років, а тому вважає, що у нього виникло право власності на 1/6 частину житлового будинку за № 40 по вул. Шевченка в с. Жукин Вишгородського району Київської області.

Позивач в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заяви про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду заяви про розгляд справи без його участі.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_4 проживала в Вишгородському районі с. Жукин по вул. Шевченка, № 40 та мала на праві власності зазначений житловий будинок, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину, виданого державною нотаріальною конторою Вишгородського району Київської області 16.10.1989 року. (а.с. 6). 01.01.1989 року померла мати позивача ОСОБА_4 Після смерті матері позивача ОСОБА_4 відкрилась спадщина, на яку мали право по заповіту його матері позивач та ще троє його братів. У встановлений законом строк вони звернулись до Вишгородської районної державної нотаріальної контори. 16.10.1989 року нотаріус видав позивачу свідоцтво про право на спадщину по заповіту на підставі якого він став власником ? частини зазначеного будинку, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину по заповіту (а.с. 6 ), а також копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 28.11.2013 року реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області (а.с. 7). 28.11.2013 року за позивачем зареєстровано 0,1893 га землі для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вул. Шевченка, 40 в с. Жукин Вишгородського району Київської області біля отриманої у спадок ? частини житлового будинку, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.11.2015 року (а.с. 15). Брати позивача після смерті матері успадкували в рівних долях кожний ? частину житлового будинку за № 40 по вул. Шевченка в с. Жукин Вишгородського району Київської області. Брат позивача ОСОБА_5, який був власником 1/6 частини названого вище житлового будинку помер 30.05.2014 року. Після його смерті вищезазначену частину будинку успадкувала його дружина ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину, виданого 11.12.2014 року на її імя Чотирнадцятою Київською державною нотаріальною конторою (а.с. 28). Другий брат позивача ОСОБА_1 проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 та був громадянином ОСОБА_6, 17.02.2001 року він помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_1П.(а.с. 9). . Після його смерті ніхто із спадкоємців про прийняття 1/6 частини житлового будинку за № 40 по вул. Шевченка в с. Жукин Вишгородського району Київської області до нотаріальної контори не звертався, цією частиною будинку не цікавився, не утримував її в належному стані і не ніс ніяких затрат. Ще до смерті матері і після отримування у спадок ? частини житлового будинку за № 40 по вул. Шевченка в с. Жукин Вишгородського району Київської області позивач практично користувався і користується повністю всім будинком, утримує його у належному стані з 1989 року, проводить ремонтні роботи та оброблює земельну ділянку. Всім будинком позивач відкрито, безперервно користується з 17.02.2001 рок, тобто з часу смерті другого брата. Третій брат позивача - ОСОБА_2 та дружина другого брата позивача - ОСОБА_5 ОСОБА_3 не заперечують проти його вимог щодо визнання за ним право власності на його другого брата ОСОБА_1 1/6 частину житлового будинку за № 40 по вул. Шевченка в с. Жукин Вишгородського району Київської області. 1/6 частиною другого брата ОСОБА_1 позивач користується відкрито, безперервно з 2001 року, тобто значно більше 10 років, а тому суд вважає, що у нього виникло право власності на 1/6 частину житлового будинку за № 40 по вул. Шевченка в с. Жукин Вишгородського району Київської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом».

Згідно ст. 344 ЦК Україниособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.

Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно дост. 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки вона відкрито, добросовісно та безперервно користується нерухомим майном більше 10 років, зробила ремонт будинку та постійно підтримує його в належному стані, крім того, ніхто ніяких претензій щодо будинку не заявляв та на будинок не претендував.

Отже, позивач є добросовісним набувачем житлового будинку і господарських будівель, розташованих в с. Жукин Вишгородського району Київської області по вул. Шевченка за № 40 на даний час відкрито безперервно з 2001 року, більше 10 років, тобто протягом тривалого часу, володіє вказаною нерухомістю, ставиться до неї як до власної, його доводи підтверджені письмовими доказами, які є достовірними, і сумніву у суду не викликають, у зв'язку з чим, їх позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.15,16,328,344 ЦК України, керуючись ст. ст.3,4,15,208,213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за № 40 по вул. Шевченка с. Жукин Вишгородського району Київської області, яка до смерті належала ОСОБА_7, померлому 17.02.2001 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.Б. Баличева