Справа № 226/3498/15-ц
Справа № 2/226/1562/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петуніна І.В.,

при секретарі Альберті О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 (не зявилась),

відповідача ОСОБА_2 (не зявився),

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до ОСОБА_2, у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08.04.2006 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. З 24 вересня 2015 року шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство ними не ведеться. Під час спільного проживання між ними постійно виникали сварки, через те, що вони мали різні погляди на життя, що мало тяжкі наслідки для психіки їх сина. Їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та інтересам їх дитини. Вважає, що примирення між ними неможливе. Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу. За домовленістю між ними син буде мешкати з позивачем. Спору майнового характеру між ними немає. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище «Демченко».

Сторони до судового засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі у попередньому судовому засіданні, позивач на позовних вимогах наполягала, відповідач позовні вимоги визнав.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не зявилися до суду.

Відповідно до частини четвертої статті 130 Цивільно-процесуального кодексу України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 174 Цивільно-процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення рішення.

Згідно з частиною першою статті 61 Цивільно-процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що 08 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 74 (а.с. 9).

Під час перебування у шлюбі в сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач ОСОБА_2, матірю ОСОБА_1 (а.с. 10).

Позивач, разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання.

Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їхнiх дiтей, що має iстотне значення.

Відповідач у своїй заяві, адресованій суду, позов визнав у повному обсязі, а саме: погодився на розірвання шлюбу (а.с. 19).

Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сімї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їхнiм інтересам та інтересам їх дитини.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище «Демченко», оскільки вона просила про це в своїй заяві.

На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 08 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 74 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (до шлюбу Бурлака), розірвати, залишивши позивачу прізвище «Демченко».

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Петунін