Справа №461/8421/15-ц
Провадження №2/461/2254/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Мисько Х.М.

при секретарі - Коружинець Н.В.

з участю: представників позивача ОСОБА_1

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_3, Кредитної спілки «Християнська злагода», третя особа: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про звільнення майна з під арешту,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, КС «Християнська злагода», третя особа: ГУМВС України у Львівській області із позовом, в якому просив зобовязати ГУМВС України у Львівській області звільнити з під арешту заставне майно, а саме: автомобіль легковий седан-В, марка OPEL, модель VEСTRA OZCF69, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) №W0L0ZCF, обєм двигуна 2198 см.куб., який належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС №025594, виданого 29 березня 2007 року РЕВ 1-го МРЕВ ДАІ при УМВС України у Львівській області, який був накладений актом опису й арешту майна від 29 березня 2013 року для забезпечення цивільного позову КС «Християнська злагода».

30 жовтня 2015 року позивач подав уточнену позовну заяву, в якій просить зобовязати ГУМВС України у Львівській області звільнити з під арешту заставне майно, а саме: автомобіль легковий седан-В, марка OPEL, модель VEСTRA OZCF69, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) №W0L0ZCF, обєм двигуна 2198 см.куб., який належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС №025594, виданого 29 березня 2007 року РЕВ 1-го МРЕВ ДАІ при УМВС України у Львівській області, який був накладений актом опису й арешту майна від 29 березня 2013 року для забезпечення цивільного позову КС «Християнська злагода» та з під решту, який був накладений ухвалою Сихівського районного суду м. Львова 21 січня 2014 року та карткою арешту вихідний номер документа 16/9-788.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 29 березня 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Фольксбанк» було укладено Кредитний договір № КF 42348 на суму 21947,00 доларів США до 28 березня 2014 року. В якості забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором, 29 березня 2014 року між ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_3 був укладений Договір застави, предметом якого є вищевказаний автомобіль. Відповідно до умов Договору відступлення прав вимоги за договором застави №23/02-12 від 23 лютого 2012 року між ПАТ «Фольксбанк» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», останнє набуло статусу набувача та отримало всі права вимоги. У звязку з тим, що боржник не дотримався умов кредитного договору, на даний момент триває реалізація заставного майна, кошти від реалізації якого будуть спрямовані на погашення заборгованості за кредитним договором. Однак, позивачу стало відомо про накладення арешту на заставний автомобіль актом опису й арешту майна від 29 березня 2013 року, який було накладено ВСУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 карткою арешту №2/2231 від 15 березня 2011 року та про додатковий арешт, накладений ухвалою Сихівського районного суду м. Львова 21 січня 2014 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та просила таку задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача - КС «Християнська злагода» 21 вересня 2015 року подав заяви про розгляд справи у його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 89-90).

Представник третьої особи - ГУ МВС України у Львівській області в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, надала письмові заперечення, в яких вказує, щовласником заставного майна є ОСОБА_3, а не позивач. Покликається на те, що зняття арешту із спірного автомобіля слід вирішувати в порядку кримінального судочинства, оскільки арешт був накладений постановою слідчого в порядку, передбаченому КПК України в редакції 1960 року. В задоволенні позову просить відмовити (а.с.56-61).

На підставі ч.3 ст. 209 ЦПК України в судовому засіданні 24 листопада 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 29 березня 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Фольксбанк» було укладено Кредитний договір № KF 42348. Відповідно до умов кредитного договору (п.п. 1.1, 1.2) банк зобов'язався надати ОСОБА_3 кредит у вигляді грошових коштів в іноземній валюті у розмірі 21947,00 доларів США, а ОСОБА_3 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені Кредитним договором (рівними платежами щомісячно), але в усякому разі не пізніше 28 березня 2014 року (а.с.34-39).

В якості забезпечення виконання зобов'язань по зазначеному кредитному договору, ПАТ «Фольксбанк» і ОСОБА_3 уклали між собою договір застави рухомого майна, зареєстрований 29 березня 2008 року в реєстрі за № 378 (а.с.40-42).

Предметом договору застави є рухоме майно: легковий седан-В, марка OPEL, модель VECTRA OZCF69, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) №W0L0ZCF, обєм двигуна 2198 см. куб., який належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС№025594, виданого 29 березня 2007 року РЕВ 1-го МРЕВ ДАІ при УМВС України у Львівській області.

Відповідно до умов Договору відступлення прав вимоги за Договором застави №23/02-12 від 23 лютого 2012 року між ПАТ «Фольксбанк» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуло статусу набувача та отримало всі права вимоги (а.с.20-28).

Також судом встановлено, що у провадженні СУ ГУМВС України у Львівській області перебувала кримінальна справа №141-3097, порушена за фактами заволодіння коштами КС «Християнська злагода» в особливо великих розмірах, за ознаками вчинення ряду злочинів, в тому числі злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, санкції яких передбачають, зокрема, конфіскацію майна, конфіскацію коштів або іншого майна, одержаного злочинним шляхом.

В межах вищевказаної кримінальної справи слідчим було накладено арешт та заборону відчуження автомобіля марки OPEL, модель VEСTRA OZCF69, легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) №W0L0ZCF, обєм двигуна 2198 см.куб. в порядку, передбаченому КПК України в редакції 1960 року (а.с.15).

Як вбачається із листа від 19 серпня 2014 року №2/П-63, №2/П-62 ГУМВС України у Львівській області, 22 листопада 2012 з кримінальної справи 3141-3097 виділені матеріали, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України за фактом незаконного заволодіння коштами КС «Християнська злагода», вчинене невстановленими слідством особами, у вигляді оформлення кредитів на громадян ОСОБА_5 та інших областей України, в тому числі і на ОСОБА_3 З огляду на наведене, питання про зняття арешту з вищеназваного транспортного засобу буде вирішено по закінченню досудового розслідування у кримінальному провадженні (а.с.63).

Позивач стверджує, що на сьогоднішній день у ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» наявне доручення від боржника на добровільну реалізацію заставного майна, з метою погашення заборгованості, а також наявний потенційний покупець на даний транспортний засіб. Проте, не зважаючи на наявність усіх умов для добровільної реалізації заставного майна, стягувач не має можливості задовольнити свої вимоги у зв'язку із накладенням обтяження на все рухоме майно у звязку із розслідуванням кримінальної справи № 141-2596, порушеної за ст. 190 КК України заступником начальника ВРОВС СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Тобто, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.

Аналогічна позиція висловлена Пленумом Верховного Суду України у пункті 4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6 в редакції від 30 червня 1978 року №5, відповідно до якого, за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Крім цього, відповідно до правової позиції, яка викладена у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15 травня 2013 року вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 386 ЦК України закріплено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.

Положеннями ч.ч.1.2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Обмеження у здійсненні прав конкретного власника полягає у звуженні того обсягу прав яким загальна норма закону наділяє усіх власників. Це не є загальна норма, а виняткова ситуація, яка може бути наслідком неправомірної поведінки власника.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приймає до уваги покликання представника третьої особи на те, що ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» не є ні власником, ні володільцем спірного автомобіля марки OPEL моделі VEKTRA OZCF69, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, сірого кольору, що стверджується перевіреними в судовому засіданні матеріалами справи, а відтак вимога з приводу зняття арешту на даний автомобіль є необґрунтованою.

Щодо посилання позивача на порушення прав іпотекодержателя, суд зазначає, що п.1 ч.1 ст.44 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна. Таким чином, права іпотекодержателя при наявності інших обтяжень спірного майна задовольняються не шляхом звільнення цього майна з-під арешту, а пріоритетом задоволення його вимог. Тобто права позивача як іпотекодержателя спірного майна, не пов'язані ні з правом власності на майно, ні з правом володіння ним, а тому вимоги банку про звільнення майна з-під арешту не ґрунтуються на законі, тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 316, 319, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 60, 88, 169, 212, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий суддя Мисько Х.М.