Суддя Саркісян О. А.
Провадження № 2/644/22/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 р. м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого - судді Саркісян О.А.

при секретарі- Зоріній Н.В.,

з участю представника позивачки- ОСОБА_5. представників відповідачів- Темнохуд А.В.. ОСОБА_6.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Представництва товариства з обмеженою відповідальністю «Братлайф» №1, товариства з обмеженою відповідальністю «Братлайф» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з них в солідарному порядку 10925 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що в порушення ст.24 Закону України Про туризм» та Закону України «Про захист прав споживачів» їй не була надана достовірна інформація про порядок перетину державного кордону України з Туреччиною неповнолітньою дитиною, матір'ю-одиначкою якої вона є. Директор представництва ТОВ «Братлайф №1» повідомила, що таким документом є довідка з управління праці та соціального захисту населення про те, що вона є одинокою матір'ю і отримує допомогу на дитину, але з таким документом її з дитиною не пропустили через Державний кордон України і вона не змогла скористатися з дитиною сплаченими послугами за відпочинок в Туреччині і зазнала моральної шкоди.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги.

Представники відповідачів проти позову заперечували з тих підстав, що позивачці була надана повна та достовірна інформація щодо порядку перетину державного кордону України з Туреччиною одинокою матір'ю з неповнолітньою дитиною і роз*яснено необхідність мати при собі довідку про народження дитини, виданої відділом РАЦС із зазначенням підстав несення відомостей про батька відповідно до ст.135ч.1 СК України. Обов*язок контролювати та перевіряти, з якими документами турист відправляється на відпочинок, тур агент не несе. Рішення про придбання авіаквитків на наступний день позивачкою приймалося самостійно і вона могла б відмовитися від їх придбання. Спричинення та розмір моральної шкоди позивачкою не доведений.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази та оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.19-1 Закону України «Про туризм»- інформування споживачів про умови надання туристичних послуг

Ч.1 Будь-яка інформація, надана туроператором (турагентом), повинна містити достовірні відомості про умови договору на туристичне обслуговування.

Інформація про умови надання туристичних послуг, яку

туроператор (турагент) поширює до укладення договору на туристичне

обслуговування, має доводитися у доступній, наочній формі, бути

розбірливою, зрозумілою.

До укладення договору на туристичне обслуговування

споживачеві туристичного продукту надається інформація про:

1) основні вимоги до оформлення в'їзних/виїзних документів

(паспорт, дозвіл (віза) на в'їзд/виїзд до країни тимчасового

перебування), у тому числі строк їх оформлення;

2) медичні застереження стосовно здійснення туристичної

подорожі, зокрема протипоказання через певні захворювання,

особливості фізичного стану (фізичні недоліки) і вік туристів, а

також умови безпеки туристів у країні (місці) тимчасового

перебування;

3) туроператора (турагента), його місцезнаходження, поштові

реквізити, контактний телефон, наявність ліцензії на провадження

туристичної діяльності та інші відомості відповідно до

законодавства про захист прав споживачів;

4) керівника групи та засоби зв'язку з ним у разі здійснення

туристичної подорожі за кордон чи перебування за кордоном

неповнолітньої та/або малолітньої особи з метою встановлення

законними представниками неповнолітньої або малолітньої особи

прямого зв'язку з нею;

5) час та місце проміжних зупинок і транспортних сполучень та

категорію місця, яке споживач займатиме в певному виді

транспортного засобу;

6) види і тематику екскурсійного обслуговування, порядок

здійснення зустрічей і проводів, супроводу туристів;

7) стан навколишнього природного середовища, санітарного та

епідеміологічного благополуччя;

8) назву, адресу та контактний телефон представництв

туроператора або організації (організацій), уповноваженої

туроператором на прийняття скарг і претензій туристів, а також

адреси і телефони дипломатичних установ України у країні (місці)

тимчасового перебування або місцевих служб, до яких можна

звернутися у разі виникнення труднощів під час туристичної

подорожі;

9) порядок забезпечення туроператором обов'язкового та/або

добровільного страхування туристів, розмір, порядок і умови

виплати страхового відшкодування, а також можливість та умови

добровільного страхування витрат, пов'язаних з розірванням

договору на туристичне обслуговування за ініціативою туриста,

страхування майна;

Відповідно до ст.30 Закону України «Про туризм» порушення законодавства у галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Порушеннями законодавства в галузі туризмі є, зокрема, ненадання, несвоєчасне надання або надання туристові інформації,що не відповідає дійсності;

Згідно ст.33 цього Закону Суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені

його законні права, відшкодовується суб'єктом туристичної

діяльності в порядку, встановленому законом.

Судом встановлено та не оспорюються сторонами, що позивачка ОСОБА_2 в травні 2014 року звернулася до представництва ТОВ «Братлайф» №1 в особі директора ОСОБА_6. з приводу надання їй туристичних послуг, а саме здійснення їй разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 поїздки на відпочинок до Туреччини в серпні 2014 року.

Представництво ТОВ «Братлайф» №1 є відокремленим підрозділом юридичної особи - ТОВ «Братлайф» і всі юридичні дії від імені юридичної особи здійснюються на підставі довіреності ( а.с.115-117).

ОСОБА_6. , яка діє за довіреністю від імені ТОВ «Братлайф» було підібрано позивачці туристичний продукт, позивачкою зроблено замовлення і сплачено за туристичний продукт тур агенту - ТОВ «Братлайф» 14000 грн., що підтверджується товарним чеком ( а.с.166).

26.07.2013 року між тур агентом - ТОВ «Братлайф» та туроператором ТОВ «Туристична кампанія «Анекс Тур» укладено агентський договір №1422А/13 (.а.с.127-131).

Згідно умов цього договору тур агент ТОВ «Брайлайф» перерахував туроператору ТОВ «Туристична кампанія «Анекс Тур» 13322 грн. 34 к (а.с.132) та придбав для ОСОБА_3 та ОСОБА_2 туристичні послуги, а саме послуги перевезення, розміщення в отелі з режимом харчування, послуги трансферу, страхування.

Згідно із частиною третьою статті 20 Закону України "Про туризм" договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій (електронній) формі відповідно до закону. Договір на туристичне обслуговування може укладатися шляхом видачі ваучера.

Відповідно до частин першої, другої статті 23 Закону України "Про туризм" ваучер - форма письмового договору на туристичне або на екскурсійне обслуговування, яка може використовуватися відповідно до цього Закону. У договорі на туристичне обслуговування, укладеному шляхом видачі ваучера, мають міститися такі дані: найменування та місцезнаходження суб'єкта туристичної діяльності, номер ліцензії (дозволу) на відповідний вид діяльності, юридична адреса; прізвище, ім'я (по батькові) туриста (при груповій поїздці прізвища, імена (по батькові) членів групи); строки надання і види туристичних послуг, їх загальна вартість; назва, адреса та номер телефону об'єкта розміщення, його тип та категорія, режим харчування; розмір фінансового забезпечення відповідальності туроператора (турагента) або межі відповідальності суб'єкта туристичної діяльності за договором агентування; інші дані, обумовлені характером угоди, складом групи тощо; дата видачі ваучера.

Тобто ваучер є формою письмового договору на туристичне обслуговування, який повинен містити реквізити, що необхідні для його ідентифікації як відповідного договору.

Позивачка зазначила на тому, що будь-якого договору з нею на надання туристичного продукту, не укладалося.

Однак, сплата позивачкою за туристичні послуги, на підтвердження чого є наданий нею товарний чек, в розмінні Закону України «Про захист прав споживачів» вже є підтвердженням укладення договору.

Разом з тим, ніхто з відповідачів не оспорює факт договірних відносин з позивачкою по наданню їй туристичного продукту. Більш того, про укладення договору на туристичне обслуговування свідчить надане представниками відповідача підтвердження заявки(а.с.70) ОСОБА_3 та ОСОБА_2, так званий ваучер.

Згідно з абзацом другим пункту 1.2, пунктом 2.11 Інструкції про порядок оформлення ваучера на надання туристичних послуг та його використання, затвердженої наказом Державної туристичної адміністрації України від 6 червня 2005 року № 50, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 липня

2005 року за № 765/11045, ваучер оформляється суб'єктом туристичної діяльності, що реалізує туристу послугу або комплекс послуг. Відповідальність за правильність оформлення ваучера покладається на суб'єкта туристичної діяльності, який реалізує туристу послугу або комплекс послуг.

В порушення ст.19-1,20,24 Закону України «Про туризм», ч.1ст.6, ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» до укладення договору на туристичне обслуговування відповідачем ТОВ «Братлайф» не була надана ОСОБА_2 інформація щодо порядку виїзду неповнолітніх дітей з одним з батьків за межі України до Туреччини, не був доведений до відома позивачки перелік необхідних документів.

При чому, позивачка зазначала ОСОБА_6. і це визнається сторонами, що вона є одинокою матір'ю і батько дитини записаний з її слів.

Суб*єкт туристичної діяльності, а саме відповідач ТОВ «Братлайф» зобов*язаний був надати позивачці повну, доступну, достовірну, зрозумілу та наочну інформацію щодо правил та порядку оформлення виїзних документів на неповнолітню дитину у випадку, коли вона виїжджає з мамою, відомості про батька якої записані зі слів матері.

Більш того, судом встановлено, що ОСОБА_6. надала позивачці недостовірну інформацію з цього приводу, зазначивши, що для виїзду дитини в її випадку необхідно мати при собі довідку з управління праці та соціального захисту населення про те, що вона є одинокою мамою та отримує допомогу на дитину.

Вказані обставини підтверджуються показаннями позивачки ОСОБА_2, яка була допитана як свідок, та переліком необхідних документів, зроблених ОСОБА_6. на конверті з пакетом документів для позивачки, які їй необхідно мати при собі, а саме паспорт, свідоцтво про народження та довідку (а.с.12), а також письмовою заявою ОСОБА_2 в управління праці та соціального захисту населення з проханням видати довідку для виїзду дитини ОСОБА_3 за кордон(а.с.199).

Представники відповідачів не змогли довести суду у відповідності до ст.10 ЦПК України зворотнє, а саме ту обставину, що ТОВ «Братлайф» в особі ОСОБА_6. чи будь-яким іншим способом надав позивачці достовірну, повну, наочну, розбірливу та зрозумілу інформацію про те, що для виїзду позивачки із своєю неповнолітньою дитиною їй необхідний витяг з актового запису про народження її дитини ОСОБА_3, виданий органом РАЦС з відомостями, що батько дитини записаний у відповідності до ст.135ч.1 СК України.

Їх посилання на те, що правила перетину державного кордону України є відкритою загальновідомою інформацією, якою позивачка могла б скористатися самостійно, до уваги судом не приймаються, так як не позбавляє обов*язку саме відповідача ТОВ «Братлайф» у відповідності з Законом України «Про туризм» виконувати взяті на себе зобов*язання.

Ствердження представників відповідачів, що позивачці була надана достовірна інформація з цього приводу, а вона не дослухалася і отримала інший документ, який не давав права на перетин державного кордону неповнолітньою дитиною, також є голослівним і не підтвердженим будь-якими доказами з боку відповідачів.

В результаті, позивачка ОСОБА_2 з неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 не змогла скористатися придбаним нею туристичним продуктом, так як їй було відмовлено в перетині державного кордону України.

Як встановлено судом з показань ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4, підтверджується показаннями ОСОБА_6., наданими письмовими доказами ( а.с.79-80), що позивачка після повернення з аеропорту телефонувала ОСОБА_6. і повідомила про проблему. ОСОБА_6. для вирішення проблеми і задля того, щоб допомогти ОСОБА_2 перебронювала авіаквитки на наступний день 17.08.2014 року, які оплатила додатково ОСОБА_2 в сумі 3192 грн.

Після чого ОСОБА_6. вже в післяобідній час в телефонному режимі повідомила її про те, що для виїзду неповнолітньої дитини слід взяти витяг з актового запису про народження дитини в РАЦС.

ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 звернулися до міського відділу РАЦС, де їм повідомили про те, що такий витяг видає орган РАЦС, де був здійснений актовий запис, а так як дитина народжена не в м.Харків і 16.08.2014 року був вихідним днем та час був кінець робочого дня, то отримати такий витяг не було можливим, у зв*язку з чим здійснити виліт на відпочинок 17.08.2014 року позивачка разом з дитиною також не змогла.

За заявою ОСОБА_2 ТОВ «Туристична кампанія «Анекс тур» повернула їй кошти в сумі 6425 грн. 10 к (а.с.78).

Таким чином, невідшкодовані прямі збитки ОСОБА_2 становлять 17192 грн. -6425 грн.34 к= 10766 грн.66к.

Майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив законодавство, що регулює взаємовідносини між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків..

Пунктом 3.3.1 статті 3.1 агентського договору між тур агентом - Тов «Братлайф» та туроператором ТОВ «Туристична кампанія «Анекс тур» передбачено, що

Тур агент зобов*язаний до укладення договору на туристичне обслуговування надати туристу ( споживачу) інформацію згідно ст.19-1,20 ЗУ «Про туризм».

Пунктом 3.3.2 цього договору передбачено, що тур агент зобов*язаний перевіряти у туристів наявність та правильність оформлення необхідних паспортних та візових документів на в*їзд та виїзд. При чому тур агент зобо*язується відмовляти туристу в укладенні договору на туристичне обслуговування, якщо не оформлені, не правильно оформлені документи, що дають право на виїзд дітей за кордон України.

Відповідно до п.5.1 та 5.2 цього договору зазначено, що у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) своїх зобов'язань за договором однією зі сторін сторона, що порушила своє зобов'язання, несе відповідальність відповідно до чинного законодавства. Під невиконанням чи неналежним виконанням зобов*язань за договором зокрема розуміється для тур агентів ненадання інформації туристам про інформацію про умови здійснення подорожі. Включаючи п.3.3.1, а також нездійснення перевірки наявності та правильності оформлення паспортних та візових документів у туристів відповідно до п.3.3.2 договору.

Виходячи з викладеного, майнову відповідальність перед позивачкою несе тур агент ТОВ «Братлайф», з вини якого їй було завдано збитків і тому суд стягує саме з цього відповідача майнові збитки в сумі 10766 грн.66к.

Представництво ТОВ «Братлайф»№1 не є юридичною особою, більш того, всі взаємовідносини з позивачкою здійснювалися ТОВ «Братлайф», тому цей відповідач і несе відповідальність перед позивачкою, а в задоволенні позовних вимог до представництва ТОВ «Братлайф»№1 суд відмовляє.

Відповідно до ст..1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовуються особою, що її спричинила, за наявності її вини.

Згідно роз"яснень Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди" п.9 розмір відшкодування моральної/майнової/ шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, душевних, психічних тощо/, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат /їх тривалості, можливості відновлення/ та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що з вини відповідача ТОВ «Братлайф» позивачка разом з неповнолітньою донькою була позбавлена дороговартістного відпочинку, який був за плановий ними задовго, про що свідчить дата замовлення - травень на дату поїздки 16 серпня 2014 року.

Позивачка є одинокою матір'ю і заслуговують на увагу її пояснення про те, що на відпочинок на морі за кордоном з донькою-підлітком вона збирала кошти на протязі тривалого часу-близько півтора року.

Позивачка пояснила, що коли їх з донькою не пропустили на виліт в аеропорту Харків вона дуже знервувалася, донька плакала, для доньки це був великий стрес і руйнування мрій та сподівань. А для неї, як для матері, великою нервовою напругою було переживати за стан доньки.

Нервовий струс, переживання позивачки з приводу вище приведених обставин справи підтвердив також свідок ОСОБА_4, який був разом з нею та свідок ОСОБА_6.. яка пояснила, що ОСОБА_2 була дуже знервована та розстроєна тим, що сталося.

Таким чином, суд вважає доведеним факт спричинення позивачці неправомірними діями відповідача ТОВ «Братлайф» моральної шкоди, а визначену позивачкою суму моральної шкоди в розмірі 5000 грн. сорозмірною глибині душевних переживань, їх тривалості, можливості відновлення, а тому задовольняє позовні вимоги в цій частині.

З відповідача- ТОВ «Братлайф» на користь позивачки суд стягує понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн., що підтверджені квитанцією. З урахуванням часу, витраченого представником позивачки- адвокатом, для участі у розгляді даної справи, то вказана сума не перевищує граничного розміру компенсації витрат, пов8язаних з розглядом справи.

В порядку ст.88 ЦПК України на користь держави суд стягує з відповідача - ТОВ «Братлайф» судовий збір в сумі 243 грн. 60 к..

Керуючись ст..ст..10-11,60,61,88,213-215 ЦПК України, ст.ст.116,1167 ЦК України, Законом України «Про туризм» , Законом У країни «Про захист прав споживачів», суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Братлайф» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 10766 грн. 66 к., моральну шкоду в розмірі 5000 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн., а всього- 17766 ( сімнадцять тисяч сімсот шістдесят шість) грн.. 66 к. та судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60к.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Представництва товариства з обмеженою відповідальністю «Братлайф» №1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Братлайф» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: