Номер провадження: 22-ц/785/6244/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.

суддів: Парапана В.Ф.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та його

представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 03 червня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

17 березня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 01.10.2009 року з ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6, яка згодом змінила прізвище на «Щербина», в розмірі 500 гривень щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, як зазначає позивач, на даний час збільшилися затрати на утримання дитини, у відповідача змінився матеріальний стан, тому ОСОБА_3 просить збільшити розмір аліментів на утримання дитини з правових підстав зазначених у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, пояснивши, що з боку позивача не надано доказів витрачення коштів на навчання, харчування, придбання одягу, ліків для дитини. А він виплачує аліменти у більшому розмірі, ніж з нього стягнуто судовим рішенням.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 03 червня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 500 гривень до 900 гривень починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 та пояснення на неї його представника ОСОБА_5С, а також заперечення на апеляцію позивача ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

З моменту фактичного припинення шлюбних вілносин сторони по справі однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом з матірю, мати дитини здійснює догляд за нею.

Відповідно до рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 01.10.2009 року з ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 в розмірі 500 гривень щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_2 України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України покладено обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів змінилося, що дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів.

Суд першої інстанції вірно дав оцінку тим обставинам, що відповідач ОСОБА_4 змінив місце своєї роботи у звязку із чим у нього змінився дохід, а тому він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки у більшому розмірі.

Отже, розглядаючи спір, місцевий суд вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами.

Суд перевірив усі докази, які навів позивач ОСОБА_3 у підтвердження своїх вимог, а відповідач ОСОБА_4 - у підтвердження своїх заперечень, навів у рішенні фактичні обставини, які були встановлені судом при розгляді справи, вірно застосував правові норми, що регулюють ці правовідносини, та зробив вірний висновок про задоволення позовних вимог позивача.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_4 на те, що місцевий суд не прийняв до уваги тих обставин, що він позбавлений можливості спілкування з дитиною, приймання участі у її вихованні не приймається судовою колегією до уваги, оскільки дані обставини не є предметом розгляду по даній цивільній справі.

Також не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_4, що він змінив роботу та його дохід зменшився, оскільки, відповідач є працездатною особою, не обтяженою турботами щодо утримання інших дітей чи інших осіб, будь-яких інших зобов'язань не має, а тому має змогу працювати, отримувати дохід і надавати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини у розмірі, який визначений судом.

Також слід зазначити, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2015 року по 31 серпня 2015 року становить 1218 гривень, а з 01 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року 1455 гривень.

З урахуванням викладеного, а також фізичних і матеріальних можливостей відповідача, потреби дітей у матеріальному забезпеченні обома батьками, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції були законні підстави для збільшення розміру аліментів на утримання дитини до 900 гривень.

За таких обставин, доводи ОСОБА_4 апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з урахуванням вимог, які містяться у його апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам, постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303,307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 03 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак вона може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня її проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_8

ОСОБА_2