У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

11 грудня 2015 року суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області, ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2 комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа», про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості з оплати наданих послуг з теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_2 комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа» звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості з оплати наданих послуг з теплопостачання.

Вивчивши матеріали цивільної справи, приходжу до висновку, що зазначена заява про видачу судового наказу не підлягає розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2011 року, наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Так, згідно роздруківки особового рахунку № 04678, відкритого на імя ОСОБА_3 станом на 01 листопада 2015 року заборгованість становить 9458,48 грн. Також із вказаного документу вбачається, що з листопада 2011 року боржники не здійснювали жодних платежів з оплати вартості спожитих комунальних послуг. Інших відомостей щодо оплати боржниками комунальних послуг, не надано.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що з заяви представника ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа» вбачається спір про право, оскільки стягувачем пропущено строк позовної давності, та у звязку з чим у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись п.1 ч. 3 ст. 100, ч.2 ст. 101 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У прийнятті заяви ОСОБА_2 комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа», про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості з оплати наданих послуг з теплопостачання відмовити.

Розяснити заявнику про його право на звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_1