АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:22-ц/790/7841/15 Головуючий 1 інстанції
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач Міненкова Н.О
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Міненкової Н.О.

суддів Костенко Т.М.,

ОСОБА_2

за участю секретаря Гончар А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_5 звернулась з апеляційною скаргою. Просила рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Обґрунтовує порушенням судом норм матеріального та процесуального права, оскільки була надана неналежна правова оцінка наявним доказам по справі. А саме, не було узято до уваги зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 по справі №2029/2-644/11, змістом якої підтверджується визнання відповідачем по даній справі факту запозичення позивачем грошових коштів у сумі 2000,00 доларів США.

В суді апеляційної інстанції представник позивача підтримала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Звертаючись до суду з вимогами, передбаченими нормами статей 1212,1214 ЦПК України позивач посилався на те, що 31.05.2005 року на імя ОСОБА_4 було придбано легковий автомобіль за ціною 9000 дол. США . Між сторонами виник спір, який вирішувався судовими інстанціями. Право власності на автомобіль визнано за ОСОБА_4, але також було встановлено, що 2000 дол. США з 9000 дол. США були сплачені за рахунок позичених коштів саме позивачем. Вважає з цих підстав, відповідачка безпідставно набула майно у власність, за рахунок у тому числі його власних коштів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції послався на недоведеність позовних вимог, з чим погоджується судова колегія.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 08 січня 2013 року, задоволенні зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном та зобовязанні повернути автомобіль. В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про переведення прав та обовязків покупця було відмовлено.

Судова колегія виходила з того, що право власності у ОСОБА_4 на спірний автомобіль виникло з договору купівлі продажу від 31.03.2005 року №-2564, про що ОСОБА_3 було відомо і який протягом пяти років дану угоду не оспорював. Рішенням встановлено, що автомобіль придбано за 9000 дол. США. та зазначено, що згідно з поясненнями свідків, гроші на придбання автомобіля позичала саме ОСОБА_4, яка борг повернула.( а.с.84) . З зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 вбачається, що 2000 дол. США ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_6, але під гарантію повернення грошей ОСОБА_7 його дружиною. ОСОБА_3 та ОСОБА_7 перебували у шлюбі до 05.03. 2010 року і пять років автомобіль використовувався для сімейних потреб.( а.с.58,59,88). Усі ці обставини були встановлені рішенням суду, яке є чинним і обставини, що ним встановлені мають преюдіційне значення.

Судова колегія погоджується з висновком суду про те, що встановлення факту позичання грошей ОСОБА_3 у ОСОБА_6 не може бути доказом того, що саме за ці гроші придбавався автомобіль, що належить ОСОБА_4 Правовідносини що виникли у звязку із придбанням автомобіля на імя ОСОБА_4 виникли в 2005 році, коли ОСОБА_3 знаходився в шлюбі з ОСОБА_7, що передбачало спільну сумісну власність. Недоведеність позову є підставою для відмови в його задоволенні.

Позивачем не доведені підстави позову, предявленого за вимогами ст.ст. 1212-1214 ЦПК України. В чому полягає безпідставність набуття майна відповідачкою в позові не зазначається і докази на підтвердження застосування даної норми закону суду не надані.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,313,317,319 ЦПК України судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - Н.О. Міненкова

Судді - Т.М. Костенко

ОСОБА_2