Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22-ц/778/5166/15
Головуючий у 1 інстанції: Геєць Ю.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.

суддів: Подліянової Г.С.

ОСОБА_2

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про стягнення шкоди, завданої в наслідок ДТП,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення шкоди, завданої з внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

У позові зазначив, що 12.10.2014 року о 17-00 год. ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 в м. Запоріжжя по о. Хортиця не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2014 року ОСОБА_6 був визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Внаслідок зазначеної дорожньо - транспортної пригоди автомобілю позивача завдані технічні пошкодження, вартість яких складає 22 052 грн. 53 коп.. Крім того внаслідок ДТП позивач поніс додаткові матеріальні витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 480 грн.

Посилаючись на зазначене позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 22 052 грн. 53 коп., понесені додаткові матеріальні витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 480 грн., а також судовий збір.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_4, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 22 052 грн. 53 коп., понесені додаткові матеріальні витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 480 грн., а також судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., а всього стягнути суму у розмірі 22 776 грн. 13 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, районний суд, застосувавши положення ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені, виходив із того, що внаслідок ДТП позивачу завдано матеріальну шкоду, яка повинна бути стягнута на його користь із винної особи ОСОБА_3, який на відповідній правовій основі на момент ДТП керував транспортним засобом.

З таким висновком суду повністю погодитися не можна.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положеннями ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом установлено, що 12.10.2014 року о 17-00 год. ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 в м. Запоріжжя по о. Хортиця не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2014 року ОСОБА_6 був визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Внаслідок зазначеної дорожньо - транспортної пригоди автомобілю позивача завдані технічні пошкодження, вартість яких відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 103 від 21.10.2014 року, який було зроблено на замовлення позивача складає 22 052 грн. 53 коп.., витрати на проведення експертного дослідження складають у розмірі 480 грн. ( а.с. 12-18).

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/ 1352516 від 14.06.2014 року на момент ДТП цивільно правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_3 була застрахована у ТДВ « СК « Київ РЕ» ліміт відповідальність страховика на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 50 тис. грн, розмір франшизи становить 1000 грн. ( а.с. 62).

Відповідно до Звіту № 1761 від 11.11.2014 року зробленого на підставі заяви СК «Київ Ре» експертом оцінщиком Гецук А Л., вартість відновлюваного ремонту автомобіля НОМЕР_2 становить 20524.09 грн ( а.с. 153-156).

Відповідно до розрахунку № 150589 зробленого ТОВ « Страхова компанія « Київ Ре» на підставаі звіту № 1761 від 11.11.2014 року розмір матеріального збитку спричинений ОСОБА_4С в результаті пошкодження автомобіля НОМЕР_2 складає з ПДВ - 20524.09 грн., без ПДВ -17103. 41 грн. (а.с.134 ).

Відповідно до стразового акту № 150589 розмір страхового відшкодування, яка підлягає виплаті ОСОБА_4 із зменшенням на суму франшизи становить 16103.41 грн. ( 17103.41грн. 1000 грн. франшизи) ( а.с. 132-133).

Страховою компанією ТДВ «СК « Київ Ре» було прийнято розпорядження № 150589 про виплату страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_4 по страховому випадку від 12.10.2014 року у розмірі 16103 грн. 41 коп., підставою виплати є письмова заяв про страхову подію від 17.11.2014 року, страховий акт № 150589, заява ОСОБА_4 від 17.11.2014 року про відшкодування страхового відшкодування в розмірі 16103.41 грн.( а.с. 131, а.с. 135).

Страхове відшкодування в розмірі 16103.41 грн. було перераховано ОСОБА_4 згідно реквізитів, які були зазначені у Заяві про страхове відшкодування від 17.11.2014 року, що не заперечувалося представником позивача в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, Порядок та умови виплати страхового відшкодування у справі, що розглядається регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Тобто виходячи із суті такого страхування, Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

У частині 22.1 статті 22 Закону зазначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третіх осіб. Як вбачається зі ст. 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Порядок розрахунку вартості відновлювального ремонту встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що сума страхового відшкодування відповідає вартості відновлюваного ремонту, який визначено відповідно до звіту № 1761 від 11.11.2014 року, страхового акту № 150589 і становить в розмірі 17103.41 гн. без врахування ПДВ, а за за мінусом франшизи в розмірі 1000 грн. становить 16103.41 грн., яка виплачена на користь ОСОБА_4 у зазначеній сумі.

Натомість, матеріали справи не містять доказів, які б спростовували висновки звіту № 1761 від 11.1.2014 року про вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача , висновки страхового акту № 150589, та розрахунку № 150589 розміру страхового відшкодування по пошкодженому автомобілю позивача, що складає 16103.41 грн.

Як вбачається з копії страхової справи ОСОБА_4 погодився з визначеним страховою компанією ТДВ « СК Київ РЕ» розміром страхового відшкодування, що складає 17103.41 грн. без ПДВ , а за мінусом франшизи 16103.41 грн., а з ПДВ складає 20524.09 грн.

Доказів того, що автомобіль позивача відремонтований, а сума ПДВ була сплачена , матеріали справи не містять.

Висновки вказаного страхового акту та рішення страховика позивачем належним чином також не оспорені, хоча відповідно до ст. 36.7 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення (ч. 2 ст. 212 ЦПК України).

Покладаючи на ОСОБА_3 обов'язок сплатити матеріальну шкоду спричинену внаслідок ДТП , яка визначена відповідно до звіту спеціаліста № 103 від 21 жовтня 2014 року на замовлення ОСОБА_4 та становить 22052.53 грн., суд першої інстанції, у порушення вимог 212-214 ЦПК України на вищазазначене уваги не звернув, не в повній мірі визначились з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, зокрема, не врахував, що сума страхового відшкодування у розмірі 16103.41 грн. була сплачена страховиком на підставі страхового акту № 150589 та розпорядження № 150589 про проведення виплати страхового відшкодування ОСОБА_4 , висновки якого сторонами не оскаржувались і не були оцінені судом першої інстанції у справі, що розглядається.

Крім того, вирішуючи справу , суд залишив поза увагою, що потерпілий має право звернення із вимогами до винуватця ДТП на підставі положень ст. 1194 ЦК України, згідно з якими особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом установлено, що ліміт відповідальності страховика на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 50000.00 грн. Сума завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди збитків, яка на думку позивача згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 103 від 21.10.2014 року становить 22052.53 грн., не перевищує ліміту відповідальності ТДВ « СК « Київ РЕ» за полісом, то ці кошти підлягають стягненню із страховика, а не із винної особи, відповідальність якої застраховано, проте останній не був стороною у справі.

Крім того, системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статті 1194 ЦК України, пункту 32.7 статті 32 Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Оскільки від сплати відповідного відшкодування відповідно до пункту 32.7 статті 37 Закону законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями 1166, 1187, 1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду.

Водночас, позивач не проосив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, повязаною з втратою товарної вартості транспортного засобу, з наданого позивачем висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 103 від 21.10.2014 року вбачається, що втрата товарної вартості транспортного засобу не нараховувалася на підставі п. 8.6.2 Методики та її вартість не встановлювалася ( а.с. 18).

За таких обставин, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2015 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову про стягнення з відповідача на користо позивача франшизи, яка відповідно до договору страхування від 14.06.2014 року становить 1000 грн.та підлягає стягненню з винної особи, оскільки відповідно до ст. 12 Закону страхове відшкодування зменшується на суму франшизи.

В решті позову ОСОБА_4 слід відмовит з підстав зазначеним в мотивувальній частині рішення судової колегії.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2015 року у цій справі скасувати. Ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 шкоду завданої внаслідок ДТП в розмірі 1000 грн. франшизи та судовий збір в розмірі 10.00 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: