Справа № 739/901/15-ц Провадження № 22-ц/795/2124/2015 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Чепурко В. В. Доповідач - Острянський В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ВІНГАЛЬ В.М., ОСОБА_2,
при секретарі:ОСОБА_3,
за участю:представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, посилаючись на те, що 20 листопада 2014 року в м.Новгород-Сіверському сталась дорожно-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_6, керуючи автомобілем марки МАЗДА 323 F, державний номерний знак НОМЕР_1 при виїзді на головну дорогу з другорядної не надав переваги в русі велосипедисту, тобто позивачу ОСОБА_5 та здійснив наїзд на нього. Позивач зазначив, що внаслідок наїзду він зазнав ушкодження здоровя гостру черепно-мозкову травму з лікуванням якої перебував на стаціонарному лікуванні в Новгород-Сіверській районній лікарні в період з 23 листопада по 11 грудня 2014 року. Вказав, що відповідач ОСОБА_6 на підставі постанови Новгород-Сіверського районного суду від 28 листопада 2014 року був визнаний винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнутий до адмінвідповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Позивач зазначив, що він на час пригоди не працював, тому розмір матеріальної шкоди необхідно визначити у порядку, встановленому частиною 2 статті 1195 ЦК України і до стягнення з відповідача в його користь підлягає сума в розмірі 812 грн.(1218/21*14=812). Крім того, вказав, що він поніс витрати на придбання ліків, які були призначені лікарем, на суму 662 грн. 29 коп. Тому вважав, що з відповідача в його користь необхідно стягнути 1474,29 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Також послався на те, що внаслідок цієї пригоди йому була заподіяна моральна шкода, т.я. він зазнав моральних страждань у вигляді фізичного болю, вимушений був тривалий час лікуватись, що призвело до зміни звичного способу життя і що наслідки черепно-мозкової травми дають знати і зараз, він відчуває головний біль та головокружіння. Тому просив суд стягнути з відповідача в його користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду від 07 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 було відмовлено.

У апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_5, його представник ОСОБА_4, ставить питання про скасування рішення Новгород-Сіверського районного суду від 07 жовтня 2015 року та про постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що суд помилково надав перевагу висновку експертизи від 06 серпня 2015 року (а.с.51-52), як одному з доказів по справі, і не взяв до уваги інші докази, такі як, пояснення свідків, які були очевидцями дорожно-транспортної пригоди 20 листопада 2014 року. Тому вважає, що суд мав оцінити наявні докази у справі в їх сукупності і з додержанням норм чинного законодавства ухвалити рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Постановивши рішення, суд виходив з того, що в судовому засіданні було встановлено, що дорожно-транспортна пригода 20 листопада 2014 року відбулась за участі позивача і відповідача та що вина відповідача у її скоєнні була встановлена постановою Новгород-Сіверського районного суду від 28 листопада 2014 року про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Проте місцевий суд, дослідивши обставини справи, прийшов до висновку, що доказів, які б підтверджували заподіяння позивачу шкоди здоровю внаслідок ДТП суду не було надано та що доводи позивача і його представника про заподіяння такої шкоди позивачу в результаті ДТП суд відкидає як необгрунтовані, оскільки вони повністю спростовані висновками експерта за результатами проведеної судово-медичної експертизи. Тому з цих підстав прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в повному обсязі.

Однак з таким висновком місцевого суду не може погодитись апеляційний суд.

З матеріалів справи видно, що 20 листопада 2014 року в м. Новгород-Сіверському сталась дорожно-транспортна пригода за участю сторін у справі і винним у цій ДТП визнаний відповідач ОСОБА_6

З копії медичної карти стаціонарного хворого № 4826 на імя ОСОБА_5, належність і достовірність якої в судовому засіданні не була спростована відповідачем, слідує, що останній 23 листопада 2014 року о 13 годині був госпіталізований у стаціонар неврологічного відділення Новгород-Сіверської ЦРЛ з діагнозом „Гостра ЗЧМТ та був 11 грудня 2014 року (14 днів) виписаний з цього відділення з основним діагнозом „Гостра ЗЧМТ. Струс головного мозку (а.с.32 зі зворотом). Таке ж вбачається і з довідки лікуючого лікаря Новгород-Сіверської центральної лікарні від 18 червня 2015 року (а.с.8).

З копії запису лікаря приймального відділення Новгород-Сіверської ЦРЛ (а.с.37) вбачається, що 23 листопада 2014 року в 11.30. до лікарні звернувся ОСОБА_5 зі скаргами на головний біль, запаморочення і нудоту та що зі слів хворого було встановлено, що 20 листопада 2014 року о 21 годині він був збитий автомобілем, втрачав свідомість, але до лікаря не звертався.

З пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9, даних останніми в засіданні місцевого суду і які були очевидцями дорожно-транспортної пригоди вбачається, що у вечірній час 20 листопада 2014 року легковий автомобіль, за кермом якого перебував відповідач ОСОБА_6, скоїв наїзд на ОСОБА_5, який рухався по вулиці на велосипеді та що внаслідок наїзду позивач впав з велосипеда на проїжджу частину вулиці.

З висновку судової медичної експертизи № 88 від 06.08.2015 року (а.с.51-52) видно, що на час складання висновку 06.08.2015 року, тобто через 8 місяців і 18 днів після скоєння ДТП у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не виявлено.

З листа МТСБ України від 24 листопада 2015 року, отриманого апеляційним судом на свій запит, вбачається, що цивільно-правову відповідальність у ПрАТ „СК „ПРОВІДНА згідно з полісом № 4745397 застрахував ОСОБА_10, тобто не відповідач по справі, а інша особа.

Апеляційний суд, оцінюючи наведене в сукупності, вважає, що позивач внаслідок ДТП, що мала місце 20 листопада 2014 року з вини відповідача ОСОБА_6 отримав ушкодження здоровя у вигляді черепно-мозкової травми.

Тому за таких обставин рішення місцевого суду не може вважатись законним та обгрунтованим і підлягає скасуванню з постановленням нового про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково надав перевагу висновку експертизи від 06.08.2015 року і не взяв до уваги інші наявні докази підлягають врахуванню.

Суд також вважає, що письмові заперечення відповідача про те, що позивач після ДТП, яка сталась 20 листопада 2014 року, тільки через 3 дні звернувся до лікаря і де саме він отримав ушкодження здоровя, відповідачу невідомо, є способом захисту відповідача і не грунтуються на юридичних фактах та відповідних належних і допустимих доказах.

З копії листка лікарських призначень видно, що ОСОБА_5 були призначені відповідно до вказаного захворювання медичні препарати (а.с.33 зі зворотом), а з оригіналів фіскальних чеків (а.с.5,6), наданих суду ОСОБА_5, слідує, що згідно з лікарськими призначеннями в період з 24 листопада по 11 грудня 2014 року було витрачено позивачем на їх придбання 662 грн. 29 коп.

Відповідно до змісту частини 2 статті 1195 ЦК України у разі ушкодження здоровя фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Тому з врахуванням наведеного і провівши відповідні розрахунки, суд вважає, що з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 812 грн. (1218*14 днів=812).

Загалом у відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП з вини відповідача позивачу необхідно стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_5 1474 грн. 29 коп. (662, 29 коп. + 812,00 =1474,29).

Суд враховує, що в результаті ДТП позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у моральних стражданнях через вимушену зміну звичного способу життя протягом 14 днів лікування в Новгород-Сіверській центральній районній лікарні та відмовою відповідача в добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду його здоровю. Тому, враховуючи принципи розумності, справедливості і виваженості до стягнення слід визначити моральну шкоду в розмірі 300 грн.

Відповідно до правил ст.88 ЦПК України підлягає вирішенню питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 п.3 ч.1, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2015 року - скасувати.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_5 1474 (одну тисячу чотириста сімдесят чотирі) грн. 29 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_5 300 грн. у відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь держави 487 грн. 20 коп. у відшкодування судових витрат по справі.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь держави 535 грн. 92 коп. судових витрат за розгляд справи в апеляційній інстанції.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:Судді: