Провадження № 2/161/3915/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 листопада 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Козак О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивує тим, що 20.01.2012 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №BL_КГ100091953, згідно якого позичальнику надано кредит на поточні потреби в розмірі 15000,00 грн. зі сплатою 0,01% річних з терміном поверненням до 20.01.2015 року.

Однак, відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконала і станом на 11.08.2015 року сума її боргу становить 34232,61 грн.

У звязку з цим, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати повязані з розглядом справи.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності та у разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 20.01.2012 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №BL_КГ100091953, згідно якого позичальнику надано кредит на поточні потреби в розмірі 15000,00 грн. зі сплатою 0,01% річних з терміном поверненням до 20.01.2015 року (а.с. 4-7).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 належним чином не виконала взяті на себе зобовязання і як вбачається з розрахунку ціни позову, її заборгованість станом на 11.08.2015 року за кредитним договором становить 34232,61 грн., з яких: тіло кредиту 5513,70 грн., проценти 1359,68 грн., плата за пропуск платежів 28718,91 грн. (а.с. 11).

Разом з тим, як вбачається із представленого розрахунку суми боргу, відповідачу нарахована плата за пропуск платежів в розмірі 28718,91 грн., тобто штрафні санкції, які значно перевищують суму основного боргу, а тому зважаючи на викладене, суд у відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, він підлягає зменшенню до розміру основної суми боргу 5513,70 грн.

Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягнути на користь позивача 12387,08 грн. заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 1049, 1054 ЦК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованість за кредитним договором № BL_КГ100091953 від 20.01.2012 року в розмірі 12387,08 (дванадцять тисяч триста вісімдесят сім) грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судових витрат по справі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцьким міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк