Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2817/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чорнобривець О. С.
УХВАЛА

Іменем України

01.12.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Чорнобривець О.С.

суддів - Потапенка В.І.,

ОСОБА_2

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного сільськогосподарського підприємства «Лідер-Агро», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: реєстраційна служба Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного сільськогосподарського підприємства «Лідер-Агро», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: реєстраційна служба Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь приватного сільськогосподарського підприємства «Лідер-Агро» 2480 грн. понесених та документально підтверджених судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в повному обсязі та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції взагалі не дослідив та не взяв до ували докази сторони позивача. Вимогу щодо стягнення з позивача витрат на правову допомогу, суд задовольнив за відсутності належно оформлених і документально підтверджених документів щодо здійснення витрат, що були понесені.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідачів ОСОБА_4 і приватного сільськогосподарського підприємства «Лідер-Агро», в судове засідання не зявився, в запереченнях на апеляційну скаргу просив залишити рішення суду без змін, справу розглянути без участі представника.

Неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, за умови належного повідомлення про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи (ст.305 ЦПК України).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Василівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. На підставі договору оренди землі, укладеного 15 березня 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 В.А., останньому земельна ділянка була передана в оренду строком на 15років, проведена державна реєстрація договору.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2012 року вказаний договір оренди землі було визнано недійсним та зобовязано відділ Держземагенства у Долинському районі Кіровоградської області скасувати його державну реєстрацію.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2012 року рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2012 року скасовано в частині зобовязання відділу Держземагенства у Долинському районі Кіровоградської області скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 15 березня 2012 року. В решті рішення суду залишено без змін.

10 квітня 2013 року між власником землі ОСОБА_4А та приватним сільськогосподарським підприємством «Лідер-Агро» було укладено договір оренди землі на строк сім років, здійснено державну реєстрацію договору.

Позивач, на обґрунтування вимог позову про визнання недійсним укладеного договору між ОСОБА_4А та приватним сільськогосподарським підприємством «Лідер-Агро» вказував про те, що державна реєстрація договору оренди землі від 15 березня 2012 року не скасована, а відтак указаний правочин, укладений між ним та ОСОБА_4 є дійсним, тому укладеним договором оренди від 10 квітня 2013 року порушуються його права.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори(ст.11 ЦК України).

Правила презумпції правомірності правочину визначають його правомірність якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним(ст.204 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення право чину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відмовляючи у задоволенні позову суд дійшов правильного висновку, що згідно рішення суду, що набрало законної сили, договір оренди землі від 15 березня 2012 року укладений між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, зареєстрований 12 квітня 2012 року у відділі Держземагенства у Долинському районі Кіровоградської області за № 0, визнано недійсним. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Позивач не є стороною договору оренди, що оскаржується, порушення його прав цім договором не є доведеним. Факт державної реєстрації договору оренди, який визнано недійсним, не порушує прав позивача, оскільки не впливає на обсяг його прав як приватного підприємця, водночас й не породжує прав щодо предмету цього договору унаслідок його недійсності.

Таким чином, позивачем у вимогах позову про визнання договору недійсним, не доведені обставини з якими законодавець повязує визнання договору недійсним.

Проведення процедури реєстрації договору не впливає на дійсність укладеного правочину, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції на правову позицію Верховного Суду України, своє волевиявлення на укладання договору учасник (сторона) правочину здійснює в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору.

Виходячи з положень ст.3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

У постанові Верховного Суду України від 25грудня 2013року у справі № 6-78цс13, вказано, що в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен установити, чи дійсно були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Таких обставин матеріали справи не містять.

Покладення на сторону позивача витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, яка була надана відповідачу ПСП «Лідер-Агро» у даній цивільній справі, відповідає положенням ст.88 ЦПК України, Закону України „ Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних

та адміністративних справах(далі Закон).

Наявними у матеріалах справи договором, укладеним між стороною відповідача та адвокатським бюро „Юридичний центр ОСОБА_6, актом наданих послуг під час розгляду справи та розрахунком підтверджується договірні зобовязання сторін, їх виконання, розмір оплати, який не перевищує встановлений ст.1Закону граничний розмір компенсації витрат на

правову допомогу під час розгляду судами цивільних справ.

Проведення оплати за надані послуги підприємством відповідача на рахунок адвокатського бюро в сумі 2480грн. підтверджується платіжним дорученням № 309 від 20.09.2015року з печаткою банка та зазначенням призначення платежу (а.с. 32).

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд повно і всебічно зясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне і обґрунтоване рішення. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: