Справа №591/142/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Янголь Є. В.
Номер провадження 22-ц/788/1636/15 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект»

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2015 року

у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Діхтяренка Володимира Олександровича

про оголошення розшуку боржника ОСОБА_4, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2015 року оголошено розшук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1. Доручено розшук Сумському міському відділу УМВС України в Сумській області.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Кей Колект «, яка є стороною виконавчого провадження, посилаючись на незаконність постановленої ухвали, порушення судом норм процесуального права при її постановленні, просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

При цьому зазначає, що вирішуючи питання оголошення розшуку боржника, суд не повідомив апелянта, який є стороною виконавчого провадження, про наслідки його розгляду. Крім того вважає, що державним виконавцем не вчинено достатній обсяг виконавчих дій для оголошення боржника у розшук.

Представник товариства в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги і просив задовольнити.

Державний виконавець вважає судове рішення законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення представника апелянта та державного виконавця, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділі ДВС Сумського МУЮ знаходиться виконавчий лист № 2-1943, виданий 07.10.2010 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_4 25554,13 грн. боргу в солідарному порядку, а також 40 грн. і 466,70 грн. - судового збору (а.с. 3).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03.10.2012р. відбулась заміна стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «Кей-Колект».

14 січня 2015 року державний виконавець Діхтяренко В.О. звернувся до суду з поданням, в якому просив оголосити розшук боржника ОСОБА_4

Свої вимоги мотивував тим, що боржник добровільно рішення суду не виконав, з отриманих на запити відповідей з'ясувалося, що інформація про боржника про сплачені ним податки в податковій службі - відсутня, рахунків у банках не має, на обліку в податковій службі не перебуває, земельних ділянок та транспортних засобів у власності не має, але є власником квартири у АДРЕСА_1, в якій зареєстрований. За результатами неодноразових викликів та виходів державного виконавця за місцем проживання боржник двері не відчиняв, до виконавчої служби не з'являвся, тому заявник вважає, що місце перебування ОСОБА_4 - невідоме і просив оголосити його в розшук.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий суд виходив з того, що місце фактичного перебування боржника невідоме, що є підставою для оголошення розшуку.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 375 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від державного виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" регламентоване право державного виконавця звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчим документом про відібрання дитини, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо:

а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи;

б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника;

в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій;

г) отримання інформації щодо місця роботи боржника;

ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем здійснено відповідні запити на предмет наявності зареєстрованого за боржником ОСОБА_4 рухомого та нерухомого майна, а також сплати податків, наявності рахунків у фінансових установах, тобто здійснено заходи щодо виявлення майна боржника, за рахунок якого може бути стягнуто борг.

Крім того, державним виконавцем встановлено місце реєстрації боржника - АДРЕСА_1, за адресою якої надіслано виклики та здійснено вихід.

Зокрема, згідно зі складеними актами від 05.03.2013 року та 17.07.2013 року державним виконавцем при здійсненні виходів за адресою реєстрації ОСОБА_4 встановлено, що боржника вдома не було, на стук та дзвінок ніхто не реагував, тому виконавцем залишалися відповідні виклики та попередження про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду (а.с. 15, 19).

В акті державного виконавця від 18.11.2014 року встановлено зі слів сусідів, що боржника вони не бачили давно, проте від підпису акту відмовилися (а.с. 20).

На виконання постанови державного виконавця про привід боржника від 17.06.2013 року дільничним інспектором міліції Сумського МВ УМВС України в Сумській області було здійснено вихід за адресою реєстрації місця реєстрації ОСОБА_4, проте з'ясовано, що його немає вдома і встановити його місцезнаходження та привід не вдалося (а.с. 16-17).

Але при наявності відомостей про те, що боржник є співвласником 1/3 частки квартири АДРЕСА_2, ніяких виконавчих дій з приводу проживання боржника за цією адресою проведено не було.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Колегія суддів вважає, що державний виконавець перед зверненням до суду не вжив усіх передбачених законодавством заходів, спрямованих на встановлення фактичного місця знаходження боржника, отримання інформації щодо місця його роботи, тобто отримання інформації про боржника з інших джерел.

Встановлені в актах державним виконавцем та в рапорті дільничного інспектора міліції обставини відсутності боржника за місцем його реєстрації не є достатніми доказами, які б підтверджували, що ОСОБА_4 дійсно за цією адресою не проживає.

Інших доказів на підтвердження неможливості встановлення місця фактичного перебування боржника заявник ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді не надав.

Державним виконавцем не була отримана інформації про боржника з інших джерел, зокрема від дружини боржника, яка 05.02.2015 року отримала за свого чоловіка копію оскаржуваної ухвали (а.с. 33) його родичів, сусідів, тощо, чим не виконано вимог п. 3.12 вказаної вище Інструкції.

Крім того, наданим ч. 2 ст. 375 ЦПК України правом витребувати від державного виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку боржника суд не скористався, матеріали виконавчого провадження не перевіряв, тому прийшов до помилкового висновку про наявність достатніх підстав для задоволення подання та оголошення розшуку боржника.

За таких обставин, ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2015 року слід скасувати, постановивши нову ухвалу, якою в задоволенні подання державного виконавця відділу ДВС Сумського МУЮ Діхтяренка В.О. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_4 - відмовити.

Державний виконавець не позбавлений можливості повторно звернутися до суду з аналогічним поданням, після вжиття додаткових заходів по розшуку боржника.

Доводи заявника апеляційної скарги з приводу неповідомлення товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» про результати судового розгляду подання державного виконавця про оголошення розшуку боржника не є самостійною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки ст. 375 ЦПК України таких вимог не ставить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2015 року скасувати.

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Діхтяренка Володимира Олександровича про оголошення розшуку боржника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді