У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від

12 листопада 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції від 16 липня 2015 року про стягнення виконавчого збору,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася із вказаною скаргою до суду, мотивуючи свою вимогу тим, що постановою державного виконавця Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції від 16 липня 2015 року з неї стягнуто виконавчий збір. Вважає її незаконною, оскільки постанова не відповідає вимогам

п. 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Зокрема, в постанові відсутнє посилання на нормативно правовий-акт, яким керувався державний виконавець при визначенні розрахунку суми виконавчого збору. Крім того, в резолютивній частині постанови не вказано прізвища, імені та по-батькові особи, якій направляється постанова. Посилаючись на вказані обставини, просила визнати вказану постанову про стягнення виконавчого збору від 16 липня 2015 року незаконною.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 вересня 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 12 листопада

2015 року скасовано ухвалу суду першої інстанції та провадження у справі за даною скаргою закрито, як таке, що не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив з того, що скаржницею оскаржувалися дії щодо стягнення з боржника виконавчого збору, що відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Разом з тим, посилання скаржниці на те, що ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду було вирішено юрисдикцію справи є безпідставними, оскільки, як вбачається із змісту оскаржуваного судового рішення скаржниця у скарзі на дії державного виконавця про це не зазначала.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від

12 листопада 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції від 16 липня 2015 року про стягнення виконавчого збору, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович