РІШЕННЯ

іменем України

"10" серпня 2015 р. 145/259/15-ц 2/145/287/2015 Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Мигдальскої Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до АКБ "Східно-Європейський банк", правонаступник якого ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що навесні 2012 року він отримав виклик до Тиврівського районного суду із якого дізнався, що, начебто, він та ОСОБА_3, 23 жовтня 2007 року в м. Вінниці уклав із АКБ "Східно-Європейський банк" в особі директора Вінницької філії ОСОБА_4 Договір поруки, а тому банк вимагає, в тому числі і з нього - повернення боргу за кредитним договором, укладеним 23 жовтня 2007 року між АКБ "Східно-Європейський банк" та ОСОБА_3

З'явившись в Тиврівський районний суд він повідомив, що ніякого договору поруки ні з ким не укладав і подав про це письмову заяву. Однак в 2013 році він отримав копію точного рішення суду, яким позовні вимоги банку були задоволені. Він звернувся із заявою про перегляд заочного рішення суду, але 12 лютого 2013 року ухвалою Тиврівського районного суду його заява була залишена без розгляду.

Він звертався до правоохоронних органів із заявою про притягнення винних осіб, які уклали від його імені договір поруки, але результати до цього часу відсутні.

В зв'язку з тим, що суд видав виконавчий лист і правонаступник банку намагається стягнути з нього кошти за кредитним договором та договором поруки, до яких він не має найменшого відношення, він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

На даний час йому стало відомо, що АКБ "Східно-Європейський банк" ліквідований, а правонаступником стягувача згідно договору купівлі-продажу права вимоги № 23/ФК-14 від 25 квітня 2014 року стало ТОВ "ФК "Довіра та гарантія", в зв'язку з чим одним з відповідачів по справі має бути це Товариство.

Відповідачем по справі також має бути і ОСОБА_3, який цього дня оформив з АКБ "Східно-Європейський банк" кредитний договір та підписав Договір поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦК України "Позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача".

Стверджує, що ніколи не був знайомий і не знайомий на даний час із ОСОБА_3, ніколи і за жодних обставин не укладав із АКБ "Східноєвропейський банк" жодних угод, в тому числі і 23 жовтня 2007 року Договору поруки.

Наполягає на тому, що підпис в цьому договорі стоїть не його.

Відповідно до ст. 215 ЦК України "1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин)".

Статтею 203 ЦК України встановлено, що "1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним".

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вказано вище, будь-якого Договору поруки я із АКБ "Східно-Європейський банк" він не підписував і не уповноважував на це жодну фізичну чи юридичну особу, а тому цей договір є недійсним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Підстави, умови, правові наслідки недійсності правочинів визначаються нормами гл. 16 ЦК "Правочини" (статті 215-236).

Вважає, що вищевказаний Договір поруки був укладений навіть не внаслідок зловмисної домовленості між представником банку та ОСОБА_3, а внаслідок шахрайських дій або недбалого виконання своїх обов'язків працівником банку, який не перевірив особу, яка назвалася його іменем та від його імені підписала угоду.

Підпис в даному Договорі є підробленим, а тому для правильного вирішення спору між сторонами, з метою забезпечення доказів по даній справі необхідно витребувати у відповідача оригінал Договору поруки б/№ від 23.10.2007 року, начебто укладеного між АКБ "Східно-Європейський банк", ОСОБА_3 та ним і призначити судову почеркознавчу експертизу, т.я. відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦК України "Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі".

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник позивача пояснив пояснив, що позивач дізнався про договір поруки лише з рішення суду. ОСОБА_1 звертався до ОВС із відповідною заявою, але слідство ведеться вкрай незадовільно.ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" уникає суду та подання оригіналу договору поруки для проведення експертизи.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав.

Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" тричі 07.04.2015 р., 06.05.2015 р., 10.08.2015 р. в судове засідання не з 'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, що стверджується повідомленням про вручення рекомендованих листів. Заяв про розгляд справи у його відсутності, пр перенесення розгляду справи до суду не надходило.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 дав показання, що він ОСОБА_1 раніше не знав і познайомився з ним лише в судовому засіданні в 2015 році.

В 2007 році він хотів отримати в АКБ "Східно-Європейський банк" у Вінницькому офісі кредит.

Він здав документи, писав заяви і через 10 днів йому повідомила працівник банку в якої він оформляв документи (які саме вже не пам'ятає, але не кредитний договір), що йому відмовлено в наданні кредиту.

Більше він ніколи до банку не звертався і поїхав в Санкт-Петербург Російської федерації на заробітки, а повернувшись звідти через три місяці невідомі особи привозили квитанції, згідно яких хтось сплачував кредитну заборгованість від його імені.

Він кредитний договір не укладав, не підписував і ОСОБА_1 за нього поручатись не міг, так як вони не знайомі. Із лютого 2008 року по серпень 2014 року він перебував в місцях позбавлення волі і також не міг мати справу з банком.

Суд, вислухавши позивача, його представника, відповідача ОСОБА_3, вважає за необхідне позов задоволити повністю, виходячи з наступного.

05.05.2015 року судом винесено ухвалу, якою зобов'язано витребувати з ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" оригінал договору поруки укладений 23.10.2007 року між АКБ "Східно-Європейський банк", ОСОБА_1 та ОСОБА_3В.(а.с.41).

13.05.2015 р. копія ухвали за вихідним № 4261 направлена ТОВ "ФК "Довіра та гарантія".

18.05.2015 року дана копія ухвали отримана відповідачем, що стверджується розпискою про вручення рекомендованого повідомлення.

11.06.2015 року за вихідним № 5336 направлено ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" нагадування, в якому вказано, що в разі невиконання ухвали суду відповідно до ст. 137 ЦПК України пункт 4 особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлений судом строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня отримання ухвали. За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, утому числі із причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

На ухвалу суду та нагадування ТОВ "ФК Довіра та гарантія" ніяк не відреагувало.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Керуючись ст. 10, 11 , 60, 61, ч. 1 ст. 146, 212-215 ЦПК , ч. 1 ст. 113, ст. 215, ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати, що ОСОБА_1 пропустив строк для звернення до суду з причин від нього незалежних, тобто поважних, та поновити йому строк для звернення до суду з даним позовом.

Визнати недійсним Договір поруки б/№ від 23 жовтня 2007 року укладений між АКБ "Східно-Європейський банк", ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.