ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-н/753/1301/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

"03" грудня 2015 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Леонтюк Л.К. розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 2» про видачу судового наказу з боржника ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «РАДА 2 » звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 у розмірі 3 744, 11 гривні та судового збору.

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження » №14 від 23 грудня 2011 року встановлено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово - комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. А пунктом 9 цієї Постанови передбачено, що наявність спору про право встановлюється відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують право вимоги.

Як вбачається з поданої заяви про видачу судового наказу заявником заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг у розмірі 3744 , 11 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 3 536 , 96 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 171 , 91 грн., 3 % річних у розмірі 35 , 24 грн. та пені у розмірі 2 034,11 грн.

Наданий заявником розрахунок заборгованості не завірений належним чином ні печаткою юридичної особи, ні підписом бухгалтера. Крім того, заявник у своїй заяві стверджує, що він обслуговує багатоквартирний житловий будинок № 9 по вулиці Ревуцького в місті Києві, однак доказів, що підтверджують цю обставину, заявником суду не представлено.

У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що з заяви про видачу наказу та доданих до неї документів вбачається спір про право, а тому ця вимога не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Беручи до уваги наведене, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 96, ст. 100 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 2» про видачу судового наказу з боржника ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг

Роз'яснити заявникові, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК