Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/3030/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді Левка Т.Ю., при секретарі Роман К.С., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до Приватного підприємства «Нива», ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних, упущеної вигоди та інфляційних збитків за невиконання зобовязань за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до суду із позовом до Приватного підприємства «Нива», ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних, упущеної вигоди та інфляційних збитків за невиконання зобовязань за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 22.06.2011 року між ПАТ «Кредобанк» та Приватним підприємством «Нива» був укладений Кредитний договір № 08-15/73/2011, згідно якого Позивач надав Приватному підприємству «Нива» грошові кошти у розмірі 140 000,00 грн. з остаточним терміном повернення кредиту 31.05.2013 року. 22.06.2011 року з метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача ПП «Нива» за Кредитним договором між позивачем, ПП «Нива» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 76/9-2011, згідно якого ПП «Нива» та ОСОБА_2 несуть солідарну відповідальність перед позивачем.

Відповідач ПП «Нива» свої зобовязання за Кредитним договором не виконав, кредит у порядку і термін, передбачений Кредитним договором не повернув, відсотки за користування кредитом не сплатив, у звязку з чим позивач звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ПП «Нива», ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки.

20.05.2013 року Виноградівським районним судом Закарпатської області ухвалено рішення №299/1198/13-ц, згідно якого позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» до Приватного підприємства «Нива», ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі, стягнуто з відповідачів заборгованість за Кредитним договором № 08-15/73/2011 від 22.06.2011 року у сумі 101330,25 грн. (сто одна тисяча триста тридцять грн. 25 коп.), з яких: 87430,30 грн. - сума кредиту, що підлягає достроковому поверненню; 9948,80 грн. - сума заборгованості у зв'язку з несплатою процентів за користування кредитом; 300,00 грн. - сума заборгованості за комісією за адміністрування кредиту; 3169,78 грн. - пеня по простроченій основній сумі кредиту; 468,02 грн. - пеня по прострочених відсотках; 13,35 грн. - пеня по простроченій комісії за адміністрування кредиту, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У зв'язку з тим, що дане рішення суду залишається невиконаним, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку за невиконання зобовязань за кредитним договором 69 905,17 грн. (шістдесят девять тисяч девятсот пять гривень 17 копійок) інфляційних збитків, 6 723,75 грн. (шість тисяч сімсот двадцять три гривні 75 копійок) у якості 3% річних, 62 194,69 грн.( шістдесят дві тисячі сто девяносто чотири гривні 69 копійок) упущеної вигоди, що в загальному розмірі складає суму 138 581, 79 грн. (сто тридцять вісім тисяч пятсот вісімдесят одну гривню 79 копійок) та судові витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, викладених в позовній заяві та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, він же представник відповідача ПП «Нива», в судовому засіданні вимоги позивача не визнав та пояснив, що дійсно ПП «Нива» отримало кредит у банку, за який він поручився, але вимоги про стягнення інфляційних збитків, 3% річних та упущеної вигоди він не визнає, у звязку з тим, що судом в 2013 році було винесено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22.06.2011 року шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Але позивачем до цього часу не було вжито жодних заходів для виконання судового рішення, тому він вважає, що нараховані позивачем збитки сталися не з його вини. Крім того, відповідач пояснив, що листом від 06.03.2015 року за вих. №12 він, як директор ПП «Еко-Нива», повторно звертався до директора Департаменту реструктуризації та стягнення ПАТ «Кредобанк» із пропозицією викупити майно, що знаходиться в заставі згідно рішення суду і підлягає реалізації, з метою покриття заборгованості ПП «Нива» по кредитному договору від № 08-15/73/2011 від 22.06.2011 року, для вирішення ситуації по погашенню боргу ПП «Нива» перед ПАТ «Кредобанк». Проте на свою пропозицію відповіді він не отримав, у зв»язку з чим, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

По справі встановлено, що рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.05.2013 року №299/1198/13-ц позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» до Приватного підприємства «Нива», ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі, стягнуто з відповідачів заборгованість за Кредитним договором № 08-15/73/2011 від 22.06.2011 року у сумі 101330,25 грн. (сто одна тисяча триста тридцять грн. 25 коп.), з яких: 87430,30 грн. - сума кредиту, що підлягає достроковому поверненню; 9948,80 грн. - сума заборгованості у зв'язку з несплатою процентів за користування кредитом; 300,00 грн. - сума заборгованості за комісією за адміністрування кредиту; 3169,78 грн. - пеня по простроченій основній сумі кредиту; 468,02 грн. - пеня по прострочених відсотках; 13,35 грн. - пеня по простроченій комісії за адміністрування кредиту, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки №74/9-2011 від 30.06.2011 року, а саме на нерухоме майно: будівля-складу ангара (літ.Б), що знаходиться за адресою Закарпатська область, Виноградівський район, с.Теково, вул.Дружби 216, яка належить Приватному підприємству «Нива» на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2008 р. серії ЯЯЯ №029298, видане Виноградівською районною державною адміністрацією; визначено спосіб реалізації майна, початкову ціну продажу майна та стягнуто солідарно з відповідачів понесені позивачем судові витрати.

Дане рішення суду набрало законної сили.

Як вказано в позовній заяві та підтверджено сторонами в судовому засіданні рішення Виноградівського районного суду від 20.05.2013 року №299/1198/13-ц не виконано.

Тому позивач, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України та пункт 7.2 Кредитного договору просить суд стягнути з відповідачів інфоляційні збитки за прострочення виконання зобовязань за Кредитним договором за період з дати постановлення судового рішення 20.05.2013 року по 16.09.2015 року в розмірі 69 905,17 грн., 3% річних, розраховані за аналогічний період, в розмірі 6 723,75 грн. та упущену вигоду, за той же період у розмірі 62 194,69 грн.

У відповідності до ч.2 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами, а згідно ч. 2 цієї статті невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Оцінюючи доводи позову про стягнення з відповідачів трьох відсотків річних, упущеної вигоди та інфляційних збитків за невиконання зобовязань за кредитним договором, заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до переконання, що дані вимоги до задоволення не підлягають, з огляду на таке.

Позивачем не надано суду жодних доказів, які вказують на вжиття ним заходів, спрямованих на виконання рішенням суду від 20.05.2013 року.

Натомість, відповідач надав суду лист-пропозицію від 06.03.2015 року за вих. №12 директора ПП «Еко-Нива» ОСОБА_2, адресованого директору Департаменту реструктуризації та стягнення ПАТ «Кредобанк» із пропозицією викупити майно, що знаходиться в заставі згідно рішення суду і підлягає реалізації для покриття заборгованості ПП «Нива» по кредитному договору від № 08-15/73/2011 від 22.06.2011 року, для вирішення ситуації по погашенню боргу ПП «Нива» перед ПАТ «Кредобанк», що є свідченням того, що ПП «Нива» вживає заходи спрямовані на погашення боргу перед позивачем.

За загальним правилом українського правопорядку, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки ); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 2 ст. 623 ЦК України визначається, що розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором.

Важливим елементом доказування наявності упущеної вигоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

В силу ст.57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Натомість, позивач не подав доказів про те, що через невиконання відповідачами зобовязань позивач зазнав втрат ( збитків ) у розумінні ст. 22 ЦК України, відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати по справі стягненню з відповідачів не підлягають у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до Приватного підприємства «Нива», ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних, упущеної вигоди та інфляційних збитків за невиконання зобовязань за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_3