АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,

при секретарі Лознян О.С.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Солом'янський районний відділ Державної міграційної служби України в місті Києві, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Солом'янський районний відділ Державної міграційної служби України в місті Києві, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька - повернуто позивачу для подачі до належного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та повернути матеріали справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції невірно застосовані норми процесуального права, оскільки впозовній заяві Позивач зазначала, що відповідач відповідно до рішення Солом'янського районного суду від 20.05.2009 р. втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та його знято з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Разом з тим, останнє відоме місце проживання відповідача є за адресою: АДРЕСА_2, що знаходиться в Голосіївському районі м. Києва.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Унікальний номер справи: 752/11311/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/14878/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів і висновків експертів.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому закономпорядку місцем її проживанняабо за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

При цьому суд першої інстанції вважав, що в даному випадку позовна заява була подана до юридичної особи, адреса знаходження якої територіально не відноситься до Голосіївського району м. Києва.

Колегія суддів вважає необґрунтованим такий висновок суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України Позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20.05.2009 р. відповідач втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та його знято з реєстраційного обліку за вказаною адресою. (а.с. 35)

Разом з тим, у вказаному рішенні судом встановлено, що відповідач є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_2, проживає у вказаній квартирі, з огляду на що є підстави вважати, що дана адреса є останнім відомим місцем проживання відповідача, яке територіально знаходиться в Голосіївському районі м. Києва.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги свідчить і наявність ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 27.03.2012 р., якою цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за житлово-комунальні та телекомунікаційні послуги - направлено за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва, який ухвалою від 26.04.2012 р. прийняв справу до свого провадження. (а.с. 12)

Колегія суддів вважає, що в даному випадку має застосовуватися правило підсудності цивільних справ відповідно до ст. 110 ЦПК України, оскільки позивачем підтверджено документально та надано до позовної заяви копії матеріалів, які свідчать, що останнє відоме місце проживання відповідача є за адресою у Голосіївському районі м. Києва.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції у цій справі, як постановлену з порушенням норм процесуального права, слід скасувати, а справу направити до Голосіївського районного суду міста Києва для вирішення питання про прийняття.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313-315 та 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Солом'янський районний відділ Державної міграційної служби України в місті Києві, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька - направити до Голосіївського районного суду міста Києва для вирішення питання про прийняття.

Ухвала набирає чинності негайно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: