_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/6336/15
УХВАЛА

про відкриття провадження

та забезпечення позову

08.12.2015 року

суддя Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права спільної сумісної власності, поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ :

26 листопада 2015 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким: встановити факт проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 однією сімєю та ведення спільного господарства у період з жовтня 2010 року по день реєстр рації шлюбу 15 лютого 2012 року; визнати квартиру загальною площею 95,4 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1 придбану пі час проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сімєю їх спільною сумісною власністю; розділити спільне майно подружжя, визнавши за ОСОБА_1 право власності на квартиру загальною площею 95,4 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер шасі JTMBE31V80D086561; визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру загальною площею 53,5 кв.м., яка знаходиться за адресою м. Одеса, вул.. Академіка Вільямса, ж/м «Дружний», вул. Вільямса, ж/м «Чорноморка»АДРЕСА_2; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки TOYOTA RAV4, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер шасі JTMBE31V80D086561; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Ухвалою судді від 27.11.2015 року поданий позов був залишений без руху у звязку з тим, що позивачем не в повному обсязі було сплачено судовий збір.

У вказаній ухвалі позивачу надано строк для усунення зазначених недоліків до 18.12.2015 року, однак, не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали суду.

На виконання вищевказаної ухвали суду, 07.12.2015 року до канцелярії суду представником позивача було надано оригінал квитанції № 210110076 від 07 грудня 2015 року на суму 487, 20 гривень, оригінал квитанції № 21011078 від 07 грудня 2015 року на суму 487, 20 гривень та оригінал квитанції № 210110074 від 07 грудня 2015 року на суму 2 436 гривень.

Таким чином позивачем належним чином виконано вимоги викладені в ухвалі суду від 27.11.2015 року, а від так підстав для залишення позову без руху відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Враховуючи те, що спір по справі стосується нерухомого майна, що територіально відноситься до Київського районну м. Одеси, а від так вказана цивільна справа підсудна Київському районному суду м. Одеси.

Суддя, дослідивши позовну заяву, матеріали цивільної справи, вважає, що позов відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, тому необхідно прийняти позов та відкрити провадження по справі призначивши до судового засідання.

Одночасно з подачею позову, позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 31 в будинку № 59-Г, корпус 1 по вул.. Академіка Вільямса в м. Одесі, яка зареєстрована за ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову, як арешт, суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Таким чином, накладання арешту забезпечення позовних вимог позивача по справі не носять дискримінаційного характеру по відношенню до відповідача по справі.

Застосування арешту здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправя сторін.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ст. 152 ч. 3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до висновку, що клопотання про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а саме суд вважає за необхідне накласти арешт на ? частину квартири № 31 в будинку № 59-Г, корпус 1 по вул. Академіка Вільямса в м. Одесі, так як спірною є саме ? частина майна подружжя, а накладення арешту на все майно не буде відповідати співмірності заявлених вимог.

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання майбутнього рішення суду.

Керуючись ст. 122, 151, 152, 153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відкрити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права спільної сумісної власності, поділ спільного майна.

Призначити судове засідання на 11.01.2016 року о 14 год. 00 хв.

Направити відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропонувати подати в строк до 11.01.2016 року письмові заперечення проти позову та посилання на докази, яким він обґрунтовується.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права спільної сумісної власності, поділ спільного майна - заходи забезпечення позову.

Накласти арешт на ? частину квартири № 31 в будинку № 59-Г, корпус 1 по вул.. Академіка Вільямса в м. Одесі, яка зареєстрована за ОСОБА_2

Обовязок предявлення цієї ухвали до виконання покласти на ОСОБА_1 або її представника (адвоката) за ордером (дорученням).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.