Справа № 2/331/165/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.

при секретарі - Постарнак М.М.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк « Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 16/2007/840/0484/ЮМК від 25 грудня 2007 року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі ПАТ КБ «Надра») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 16/2007/840/0484/ЮМК від 25 грудня 2007 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 25 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 16/2007/840/0484/ЮМК, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 45000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,4 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 23 грудня 2014 року включно.

Повернення кредиту та погашення процентів за користування кредитними коштами ОСОБА_3, як позичальник, зобовязалася проводити згідно з умовами кредитного договору, а саме зменшувати ліміт кредитування, сплачувати проценти за користування кредитними коштами щомісячно згідно Графіку, що є невідємною частиною договору.

Відповідно до п. 9. 1 Кредитного договору у разі порушення ОСОБА_3 строків сплати відсотків за користування кредитом, остання зобовязана сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 9.2 Кредитного договору, у разі порушення ОСОБА_3 строків повернення кредиту, остання зобовязана сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 9.3 Кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом ОСОБА_3 сплачує Банку штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних за користування кредитом. Позичальник зобовязаний сплатити Банку штрафні санкції, визначені в Договорі.

В забезпечення зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором, між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 16/2007/840/0484/ЮМК від 25 грудня 2007 року, відповідно до якого останній зобовязалася відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання ОСОБА_3 боргових зобовязань за кредитним договором у повному обсязі таких зобовязань, а також ОСОБА_5 та ОСОБА_4 несуть солідарну відповідальність за невиконання зобовязань за кредитним договором і позивач має право звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до ОСОБА_5, так і до ОСОБА_4, чи до всіх одночасно.

Позивач своє зобов'язання за договором виконав повному обсязі.

Проте, ОСОБА_5 неналежним чином виконувала свої зобовязання за кредитним договором, несвоєчасно та не в повному обсязі погашала кредит та відсотки за користування кредитом.

Заборгованість ОСОБА_3 перед позивачем за зазначеним кредитним договором станом на 03 жовтня 2014 року становить 30360 доларів США 95 центів (з них: 27442,99доларів США заборгованість за кредитом, 2917,96 доларів США заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом) та 5787 гривень 25 копійок (з них: 5204, 93 грн. пеня за прострочення платежів, 582,32 грн. сума за нарахованими штрафами, а саме: п. 4,3 кредитного договору).

На підставі викладеного, просить суд стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на його користь заборгованість за кредитним договором № 16/2007/840/0484/ЮМК від 25 грудня 2007 року станом на 03.10.2014 року у розмірі 30360 доларів США 95 центів (з них: 27442,99доларів США заборгованість за кредитом, 2917,96 доларів США заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом) та 5787 гривень 25 копійок (з них: 5204, 93 грн. пеня за прострочення платежів, 582,32 грн. сума за нарахованими штрафами, а саме: п. 4,3 кредитного договору), а також сплачений судовий збір.

Представник позивача у судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3Я в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог банківської установи заперечував, посилаючись на їх недоведеність та обґрунтованість, просив суд у задоволенні позову відмовити з підстав, зазначених у письмових заперечення та додаткових поясненнях ОСОБА_3

В процесі розгляду справи від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшли письмові заперечення проти позову, з яких вбачається, що ОСОБА_3 проти позовних вимог заперечує, оскільки ПАТ КБ «Надра», звертаючись до суду із позовом, не надав жодних належних та допустимих доказів того, що на даний час її заборгованість становить саме 30360 доларів США 95 центів та 5787 гривень 25 копійок. Вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не може бути належним та допустимим доказом, оскільки він складений працівником банківської установи, який без залучення спеціаліста в бухгалтерській галузі скласти неможливо. З письмових заперечень відповідача ОСОБА_3 вбачається, що вона просить у задоволенні позову відмовити, оскільки у звязку з ухиленням позивача від проведення експертизи, шляхом ненадання експерту документів, необхідних для проведення експертизи, призначеної ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2015р., ним фактично не доведено розміру заборгованості, який підлягає стягненню. (а.с. 103, 182-183)

Відповідач ОСОБА_4 та його представник, кожен в окремості, в судовому засіданні проти позову заперечували та просили суд залишити його без задоволення з підстав, зазначених у письмових заперечення та додаткових поясненнях ОСОБА_4

Також, в процесі розгляду справи від відповідача ОСОБА_4 до суду надійшли письмові заперечення проти позову, з яких вбачається, що ОСОБА_4 проти позовних вимог заперечує, оскільки вважає, що порука, укладена в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 перед банківською установою, є припиненою у відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України, а саме в наслідок того, що з моменту отримання вимоги про погашення зобовязання до звернення банківської установи до суду із зазначеним позовом минуло понад 6 місяців, відведених кредитору діючим законодавством України. З письмових заперечень відповідача ОСОБА_4 вбачається, що він просить у задоволенні позову відмовити, оскільки рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2015 року, яке набрало законної сили 10 квітня 2015 року, визнано договір поруки № 16/2007/840/0484/ЮМК від 25 грудня 2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ВАТ КБ «Надра» в особі відділення № 12 філії ПАТ КБ «Надра» Запорізького регіонального управління припиненим. (а.с. 104-106, 177-181)

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, прийнявши до уваги пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_6, представника відповідачів ОСОБА_2, письмові заперечення відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_7, кожного в окремості, та додаткові пояснення до них, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 25 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 16/2007/840/0484/ЮМК, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 45000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,4 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 23 грудня 2014 року включно.

27.05.2009 року між ВАТ КБ «Надра», в особі відділення №12 філії ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_8 регіональне управління та ОСОБА_3 було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору №16/2007/840/0484/ЮМК від 25.12.2007 року (надалі «Додаткова угода»), відповідно до умов якої, в тому числі збільшено строк користування кредитними коштами до 23 грудня 2017 року. (а.с. 17-20)

Крім того, зазначеною додатковою угодою викладено Кредитний договір №16/2007/840/0484/ЮМК від 25.12.2007 року в новій редакції.

Так, п. 3.2.8. Додаткової угоди встановлено, що ОСОБА_6 має право підвищити відсоткову ставку за користування Кредитом на 3 (три відсотки) річних при порушенні Позичальником / Заставодавцем/Іпотекодавцем умов, вказаних в п. 3.3.19 цього Договору, на період з моменту встановлення факту порушень до моменту їх усунення.

Пунктом 3.2.17 Додаткової угоди передбачено, що у випадку прострочення виконання зобовязання у відношенні повернення кредиту у строк, обумовлений у п. 1.1.2 цього Договору, стягувати з Позичальника відсотки за користування Кредитом або його частини, (якщо зобовязання частково виконані Позичальником) у розмірі 14,4% річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, рік дорівнює 360 дням.

У відповідності до пунктів 4.1. 4.2. Додаткової угоди у разі порушення Позичальником умов цільового використання Кредиту, визначеного п. 1.2. цього Договору, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 25 відсотків від суми кредиту, використаної не за цільовим призначенням. У разі прострочення Позичальником строків сплати відсотків визначених цим Договором та комісій, визначених тарифами, а також прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1 відсоток в національній валюті України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобовязань за цим Договором.

Згідно п. 4.3. Додаткової угоди у разі порушення:

4.3.1. протягом більше, ніж 30 календарних днів вимог п. 3.3.7. цього Договору, він сплачує Банку штраф у розмірі 0,5 відсотка від суми невиконаного (простроченого) зобовязання за кожний випадок, а вимог п.п. 3.3.3., 3.3.8. цього Договору штраф у вищезазначеному розмірі, який обчислюється, відповідно, від заставної вартості предмета застави/іпотеки, зазначеної в п. 1.3. цього Договору, або від суми, що підлягає достроковому погашенню;

4.3.2. протягом більше, ніж 30 календарних днів, вимог 3.3.2., 3.3.16., 3.3.18. цього Договору, він сплачує Банку штраф у розмірі 0,1 відсотка від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками, за кожний випадок;

4.3.3. вимог пп. 3.3.9., 3.3.10., 3.3.12. цього Договору, він сплачує Банку штраф у розмірі 1% від суми Кредиту, визначеної п. 1.1. цього Договору, за кожний випадок.

Повернення кредиту та погашення процентів за користування кредитними коштами ОСОБА_3, як позичальник, зобовязалася проводити згідно з умовами кредитного договору, а саме зменшувати ліміт кредитування, сплачувати проценти за користування кредитними коштами щомісячно згідно Графіку, що є невідємною частиною договору.

Позивач своє зобов'язання за договором виконав у повному обсязі.

Проте, ОСОБА_5 не належним чином виконувала свої зобовязання за кредитним договором, несвоєчасно та не в повному обсязі погашала кредит та відсотки за користування кредитом.

Заборгованість ОСОБА_3 перед позивачем за зазначеним кредитним договором станом на 03 жовтня 2014 року становить 30360 доларів США 95 центів (з них: 27442,99доларів США заборгованість за кредитом, 2917,96 доларів США заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом) та 5787 гривень 25 копійок (з них: 5204, 93 грн. пеня за прострочення платежів, 582,32 грн. сума за нарахованими штрафами, а саме: п. 4,3 кредитного договору). (а.с. 22-25)

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та морадьної шкоди.

На умовах ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

А отже вимога позивача щодо стягнення з ОСОБА_3 на його користь суми в розмірі 30360 доларів США 95 центів (з них: 27442,99доларів США заборгованість за кредитом, 2917,96 доларів США заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом) є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми пені за не своєчасне виконання зобовязання в розмірі 5787 гривень 25 копійок (з них: 5204, 93 грн. пеня за прострочення платежів, 582,32 грн. сума за нарахованими штрафами, а саме: п. 4,3 кредитного договору), слід за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Правові наслідки порушення зобов'язання визначені у ст. 611 ЦК України та є способами захисту судом цивільних прав та інтересів сторін у зобов'язанні відповідно до ст. 16 ЦК України.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно п. 4.3. Додаткової угоди до кредитного договору у разі порушення:

4.3.1. протягом більше, ніж 30 календарних днів вимог п. 3.3.7. цього Договору, він сплачує Банку штраф у розмірі 0,5 відсотка від суми невиконаного (простроченого) зобовязання за кожний випадок, а вимог п.п. 3.3.3., 3.3.8. цього Договору штраф у вищезазначеному розмірі, який обчислюється, відповідно, від заставної вартості предмета застави/іпотеки, зазначеної в п. 1.3. цього Договору, або від суми, що підлягає достроковому погашенню;

4.3.2. протягом більше, ніж 30 календарних днів, вимог 3.3.2., 3.3.16., 3.3.18. цього Договору, він сплачує Банку штраф у розмірі 0,1 відсотка від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками, за кожний випадок;

4.3.3. вимог пп. 3.3.9., 3.3.10., 3.3.12. цього Договору, він сплачує Банку штраф у розмірі 1% від суми Кредиту, визначеної п. 1.1. цього Договору, за кожний випадок.

Згідно наданого суду позивачем розрахунку пені від суми своєчасно не повернутих кредитних коштів за кожен день прострочення розмір пені становить 5204, 93 грн. (а.с. 22-25)

Аналізуючи перелічені норми права, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача в розмірі 5787 гривень 25 копійок (з них: 5204, 93 грн. пеня за прострочення платежів, 582,32 грн. сума за нарахованими штрафами, а саме: п. 4,3 кредитного договору), яка є обґрунтованою, законною та такою, що відповідає вимогам закону та умовам Кредитного договору №16/2007/840/0484/ЮМК від 25.12.2007 року.

Стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення з ОСОБА_4, як поручителя за договором поруки № 155 від 25 квітня 2007 року, на його користь заборгованості за кредитним договором № 16/2007/840/0484/ЮМК від 25 грудня 2007 року, слід за необхідне зазначити наступне.

В забезпечення зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором, між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 16/2007/840/0484/ЮМК від 25 грудня 2007 року. (а.с. 9)

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання -кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього.

Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, урегульовані ст.554 ЦПК України.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За положенням ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2015 рокуПозовні вимоги ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Відділення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» ОСОБА_8 регіональне управління про визнання договору поруки припиненим задоволено. Визнано договір поруки №16/2007/840/0484/ЮМК від 25.12.2007 року, укладений між ОСОБА_4 та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» в особі відділення №12 філії ПАТ КБ «Надра» Запорізького регіонального управління припиненим. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Відділення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» ОСОБА_8 регіональне управління на користь ОСОБА_4 243,6 грн. витрат понесених по сплаті судового збору. (а.с. 178-180)

Зазначене заочне рішення суду набрало законної сили 10 квітня 2015 року.

Не погодившись в зазначеним рішенням суду, та у відповідності до ст. 228 ЦПК України, відповідач ПАТ КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ОСОБА_9, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою про перегляд заочного рішення суду від 30 березня 2015 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2015 року заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ОСОБА_9 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Відділення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» ОСОБА_8 регіональне управління про визнання договору поруки припиненим залишено без задоволення. (а.с. 181)

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Аналізуючи викладену норму процесуального права, вивчивши надані сторонами докази, взявши до уваги письмові заперечення проти позовоу відповідача ОСОБА_4, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_4, як поручителя, про стягнення заборгованості за кредитним договором №16/2007/840/0484/ЮМК від 25.12.2007 року задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, але 1% від суми задоволених позовних вимог є більшим ніж максимальна сума судового збору в розмірі 3654,00 грн., то суд стягує з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» сплачений судовий збір в розмірі 3654 гривень 00 копійок. (а.с. 1)

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов»язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно абзацу 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» від 12.06.2009 року встановлено, що розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Так, відповідач ОСОБА_3 заперечує проти позовних вимог з тих підстав, що ПАТ КБ «Надра», звертаючись до суду із позовом, не надав жодних належних та допустимих доказів того, що на даний час її заборгованість становить саме 30360 доларів США 95 центів та 5787 гривень 25 копійок. Вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не може бути належним та допустимим доказом, оскільки він складений працівником банківської установи, який без залучення спеціаліста в бухгалтерській галузі скласти неможливо.

Позивач обґрунтовує суму позовних вимог доданим до позову розрахунком заборгованості за кредитним договором № 16/2007/840/0484/ЮМК від 25.12.2007р. станом на 03.10.2014р., складеним начальником операційного управління відділення ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_8 ОСОБА_10 та затвердженим директором відділення ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_8 (а.с. 22-25)

Таким чином, розрахунок заборгованості за кредитним договором відноситься до предмету доказування, оскільки заперечується стороною відповідача.

Аналізуючи зазначений позивачем доказ, суд приходить до наступного.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 16/2007/840/0484/ЮМК від 25.12.2007р. станом на 03.10.2014р., складеним начальником операційного управління відділення ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_8 ОСОБА_10 та затвердженим директором відділення ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_8, заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором № 16/2007/840/0484/ЮМК від 25.12.2007р. становить: 30360 доларів США 95 центів (з них: 27442,99доларів США заборгованість за кредитом, 2917,96 доларів США заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом) та 5787 гривень 25 копійок (з них: 5204, 93 грн. пеня за прострочення платежів, 582,32 грн. сума за нарахованими штрафами, а саме: п. 4,3 кредитного договору).

Не погоджуючись з розрахованими позивачем сумами заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідач проти позову заперечує.

Під час розгляду справи позивач ПАТ КБ « Надра» на вимогу суду надало електронну копію виписки з банківського рахунку.

Ретельно проаналізувавши електронну копію виписки з банківського рахунку та наданий позивачем розрахунок ОСОБА_3 дійшла до висновку про наявність деяких суперечностей між відомостями, які відображені у банківській виписці та розрахунку банку.

На підтвердження вказаної обставини зазначила наступне.

По-перше, з виписки по банківському рахунку та наданому позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що банк неодноразово зараховував сплачені відповідачем грошові кошти на погашення кредиту не в день їх внесення позичальником до каси банку.

Так, 02.10.2008 р. ОСОБА_3 на користь Банку було сплачено 510,00 дол. США, згідно розрахунку, наданого Банком, суму було зараховано лише 03.10.2008 р.

20.11.2008 р. ОСОБА_3 на користь Банку було сплачено 860,00 дол. США, згідно розрахунку, наданого Банком, суму було зараховано лише 25.11.2008 р.

08.07.2009 р. ОСОБА_3 на користь Банку було сплачено 509, 36 дол. США, згідно розрахунку, наданого Банком, суму було зараховано лише 23.07.2009 р.

Заявниця вважає, що несвоєчасне зарахування позивачем коштів, сплачених відповідачем в якості погашення заборгованості за кредитним договором вплинуло на збільшення розміру заборгованості за кредитним договором.

По друге, банком у розрахунку заборгованості відображено не всі платежі, які були зроблені відповідачем з метою погашення заборгованості за кредитним договором.

Так, 25.08.2009 р. ОСОБА_3 було сплачено на користь Банку 543, 31 доларів США. Згідно розрахунку, наданого позивачем вбачається, що з вказаної суми 155, 81 долар США зараховано в якості суми погашення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. Сума у розмірі 387, 50 дол. США ( 543,31 155, 81) у розрахунку, наданого позивачем взагалі не відображена.

18.11.2009 р. ОСОБА_3 було сплачено на користь Банку 526,34 дол. США. Згідно розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що з вказаної суми 150,08 дол. США зараховано в якості суми погашення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. Сума у розмірі 376, 26 дол.США ( 526,34 150, 08) у розрахунку, наданого позивачем взагалі не відображена.

По-третє, наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості на 03.10.2014 р. та додаток 1 до довідки по кредитному договору від 10.04.2014 р., містять численні суперечності.

Наприклад, згідно додатку 1 до довідки від 10.04.2014 р. сума у розмірі 535, 51 дол. США, яка була сплачена відповідачем 21.11.2013 р., була зарахована банком в якості погашення тілу кредиту. В той же час, згідно розрахунку, наданого позивачем, сума в розмірі 535, 51 дол. США, яка була сплачена відповідачем 21.11.2013 р., була зарахована банком в якості заборгованості за відсотками.

З метою усунення численних суперечностей у сумах, що підлягають стягненню з відповідача, ухвалою суду від 18 червня 2015 року по справу була призначена судова економічна експертиза, на вирішення якої поставлені наступні питання:

1. Чи відповідає наявний в матеріалах справи № 2/331/165/15 розрахунок заборгованості ОСОБА_3 ) Відповідач-1) по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу перед ПАТ КБ « Надра», проведений станом на 03 жовтня 2014 року, умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору № 16/2007/840/0484/ЮМК від 25.12. 2007 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту та сплати процентів за цим кредитним договором ?

2. Чи відповідає метод нарахування ПАТ КБ « Надра» процентів за кредитним договором № 16/2007/840/0484/ЮМК від 25.12. 2007 року вимогам Положення про кредитування ПАТ КБ « Надра» ?

3. Який розмір заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ КБ « Надра» за кредитним договором № 16/2007/840/0484/ЮМК від 25.12. 2007 року станом на 03 жовтня 2014 року, зокрема : розмір простроченої заборгованості за основною сумою кредиту, розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, розмір заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами, розмір пені та штрафів за несвоєчасне повернення кредитних коштів та нарахованих процентів ?

26 жовтня 2015 року на адресу суду надійшло повідомлення експерта про неможливість надання висновку судової економічної експертизи у звязку з ненаданням позивачем на адресу експерта матеріалів, необхідних для її проведення.

Таким чином, на день розгляду справи по суті суперечності щодо розміру суми заборгованості не усунуті, на підтвердження своїх заперечень стороною відповідача не надано суду належним чином оформленого та складеного ними за наявними квитанціями про сплату на користь позивача коштів розрахунку, як і не надано доказів невірного розрахунку заборгованості банківською установою.

Виходячи з наведеного, суд не приймає до уваги заперечення відповідача ОСОБА_3 щодо розміру розрахунку, бере до уваги та покладає в основу рішення розрахунок, складений працівниками банківської установи, який відповідає вимогам процесуального закону та умовам підписаного сторонами кредитного договору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 215 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 549, 551, 553, 544, 610, 622, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк « Надра» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (, р/р 6013, МФО 380764) заборгованість за кредитним договором № 16/2007/840/0484/ЮМК від 25 грудня 2007 року, станом на 03 жовтня 2014 року, на суму 30360 (тридцять тисяч триста шістдесят) доларів США 95 центів (з них: 27442,99доларів США заборгованість за кредитом, 2917,96 доларів США заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом) та 5787 (пять тисяч сімсот вісімдесят сім) гривень 25 копійок (з них: 5204, 93 грн. пеня за прострочення платежів, 582,32 грн. сума за нарахованими штрафами, а саме: п. 4,3 кредитного договору).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (, р/р 6013, МФО 380764) судовий збір в розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні 00 копійок.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

07.12.2015