Номер провадження: 22-ц/785/8507/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2015 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого Сватаненка В.І.

суддів Суворова В.О., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «Про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення», за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 червня 2015 року про відмову у задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області про надання дозволу примусово увійти до житлового будинку на виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 6 листопада 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.02.2015 року, позов ОСОБА_2 частково задоволений: зобовязано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 в здійснені права власності на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Крилова, 99; виселено ОСОБА_3 з вказаного житлового будинку; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 114,70 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.08.2015 року рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12.02.2015 року залишені без змін.

22.06.2015 року Відділ ДВС Ізмаїльського МУЮ Одеської області звернулись до суду із поданням, по якому просили дозволити державному виконавцю та іншим учасникам виконавчого провадження (стягувачу, понятим, співробітникам міліції, тощо) примусово увійти до житлового будинку за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Крилова, 99 для проведення виконавчих дій, а також дозволити державному виконавцю, у разі необхідності, при проведенні виконавчих дій за вказаною адресою примусово відкривати (зламувати) вхідну калитку, ворота, двері до будинку, двері до приміщень, кімнат, сараїв, гаражів, вікна тощо.

В обґрунтування вищевказаного подання державний виконавець зазначив, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Ізмаїльського МУЮ знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 500/5630/13-ц, виданого 05.03.2015 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, про виселення ОСОБА_3 з житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Крилова, 99. 06.04.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню зазначеного виконавчого листа. 22.04.2015 року з метою перевірки виконання рішення суду державний виконавець сумісно зі стягувачем виїхав за адресою вказаного будинку. За результатами перевірки було встановлено, що ОСОБА_3 рішення суду не виконала. Своїми діями ОСОБА_3 перешкоджає діям державного виконавця та позбавляє його законного права доступу до майна боржника.

Державний виконавець ВДВС Ізмаїльського МУЮ Одеської області подання про надання дозволу примусово увійти до житла підтримала та просила його задовольнити.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.06.2015 року у задоволенні подання про надання дозволу примусово увійти до житла відмовлено.

01.09.2015 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу районного суду, по якій просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення подання ДВС, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів подання на виконанні у відділі державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 500/5630/13-ц, виданого 05.03.2015 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, про виселення ОСОБА_3 з житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Крилова, б. 99.

Державним виконавцем 06.04.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 500/5630/13-ц, виданого 05.03.2015 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, про виселення ОСОБА_3 з вищезазначеного житлового будинку.

22.04.2015 року з метою перевірки виконання рішення суду державний виконавець сумісно зі стягувачем виїхав за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Крилова, 99 та за результатами перевірки було встановлено, що ОСОБА_3 рішення суду не виконала і своїми діями перешкоджає діям державного виконавця та позбавляє його законного права доступу до майна боржника.

Суд першої інстанції правильно вважав, що суду не будо надано відповідних доказів того, що ОСОБА_3 перешкоджає вільному доступу державному виконавцю до вищевказаного житла, оскільки доданий до подання державного виконавця акт державного виконавця від 22 квітня 2015 року про те, що рішення суду не виконано не є доказом перешкоджання державному виконавцю вільному доступу до вищевказаного будинку та щодо неможливості виконання рішення суду не інакше, як на підставі примусового входження до житла.

Проникнення до житла є виключною мірою та допускається тільки на підставі судового рішення.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Також, районний суд, зокрема, правильно посилався на положення Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень, наведеним в п. п. 10, 15 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи, або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий лист про її відібрання, у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Колегія суддів вважає, що державний виконавець помилково тлумачить положення ст. 376 ЦПК України, вважаючи, що для виконання судового рішення про виселення ОСОБА_3, необхідно додаткове судове рішення ( у даному випадку ухвала суду) про примусове проникнення до житла, яке належить на праві власності стягувачу.

Положення даного закону, передбачають можливість надання судом державному виконавцю права примусового проникнення до житла, з метою виконання виконавчого документа, відносно майна боржника чи майна та коштів, належних боржникові від інших осіб, або дитина про її відібрання.

Отже, для виконання судового рішення про виселення ОСОБА_3 додаткової ухвали суду про примусове проникнення до житла не потребується.

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, є правильною по суті, відповідає вимогам ЦПК України, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

09.12.2015 року м. Одеса