У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2015 року про повернення позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визначення місця проживання дитини,

- третя особа Служба у справах дітей Департаменту охорони здоровя та соціальних питань виконавчого комітету Чернігівської міської ради, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2015 року, якою було повернуто її позовну заяву до ОСОБА_7 про визначення місця проживання дитини, та направити справу на розгляд до Деснянського районного суду м. Чернігова. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ухвала судді є необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала судді постановлена з порушенням правил підсудності, а саме ч.1 ст. 110 ЦПК України, відповідно до якої позови про стягнення аліментів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Також порушено ч.14 ст.110 ЦПК України, відповідно до якої позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 114 ЦПК України.

В поданих апеляційному суду письмових поясненнях представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу судді скасувати та направити справу на розгляд до місцевого суду. Зазначає, що ухвалою судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 20 жовтня 2015 року було незаконно розєднано позовні вимоги ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів у три самостійні провадження, з посиланням на те, що їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи. Але потім суддя вирішує, що розгляд позовної вимоги в частині визначення місця проживання дитини вже не ускладнює вирішення справи, просто ця вимога подана до неналежного суду, про що 10 листопада 2015 року постановляє ухвалу та повертає позовну заяву про визначення місця проживання дитини позивачу для подачі заяви за місцем проживання відповідача, тобто до суду Івано-Франківської області.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_5, який представляє інтереси ОСОБА_6 (а.с.26-28), перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала судді залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

Статтею 109 ЦПК України встановлено загальне правило про підсудність справ за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем їх проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів (а.с.1-2).

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області від 26.10.2015 року місце проживання ОСОБА_6 зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

За відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Івано-Франківській області від 04.11.2015 року місце проживання ОСОБА_7 зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 жовтня 2015 року було розєднано позовні вимоги ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів у самостійні провадження.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 10 листопада 2015 року позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визначення місця проживання дитини було повернуто позивачу в звязку з тим, що відповідач не зареєстрований на території Деснянського району м. Чернігова (а.с.11-12).

Оскільки місце проживання ОСОБА_7 зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9), висновок суду першої інстанції про непідсудність даного спору Деснянському районному суду м. Чернігова є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що відповідно до приписів ч.14 ст.110 ЦПК України дана справа підсудна Деснянському районному суду м. Чернігова, не можна визнати обґрунтованими. Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визначення місця проживання дитини ухвалою суду розєднано з іншими позовними вимогами у самостійне провадження, положення ч.14 ст.110 ЦПК України про те, що позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 114 ЦПК України, не можуть бути застосовані.

Доводи представника позивача адвоката ОСОБА_5 стосовно того, що розгляд даної цивільної справи у м. Калуші Івано-Франківської області є явно обтяжливим для позивачки, яка працює, постійно проживає з дитиною та зареєстрована в м Чернігові, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки наведені обставини чинним законодавством не передбачені як підстава для зміни визначеної процесуальним законом підсудності цивільних справ та не спростовують законність висновку судді суду першої інстанції стосовно непідсудності справи Деснянському районному суду м. Чернігова.

Зважаючи на наведене, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала судді залишенню без змін, оскільки її постановлено з додержанням вимог процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, а ухвалу судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: