АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2569/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/774/1640/К/15 суддя Хомініч С.В.
Категорія - 67 ( І) Доповідач Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.,

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

секретар: Маслова К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ч.2 ст..197 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 червня 2015 року за заявою Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, зацікавлені особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2 про скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу (далі - УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу), звернулося до суду із заявою про скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, зацікавлені особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2. В обґрунтування заяви заявник зазначав, що до них із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника на малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася ОСОБА_2 надавши рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24.02.2004 року, яким було визнано безвісно відсутнім громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який відповідно до свідоцтва про народження був записаний батьком - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 На підставі поданої заяви та вищевказаного рішення суду, з 14.09.2004 року УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу здійснювало виплату пенсії у звязку з втратою годувальника ОСОБА_2 на її малолітню доньку ОСОБА_1В

Відповідно до відомостей про застраховану особу 05.06.2013 року УПФУ Саксаганському районі м. Кривого Рогу стало відомо, що ОСОБА_1 працював в 2005 році на ПП «Бріко» та з його заробітної плати сплачуються відповідні відрахування на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. З цих підстав управління пенсійного фонду звернулось до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, який ухвалою суду від 19.03.2014 року був залишений без розгляду. Після чого управління ПФУ проводила дії по встановленню місця проживання ОСОБА_1, за результатами проведення яких 19.03.2015 року отримали листа від Жовтневого РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області в якому було повідомлено, що ОСОБА_1 В.С.22.06.1965 р.н. зареєстрований за адресою: м. Кривий Ріг, вул Краковська, буд.40 фактично мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, вул Співдружності, 66/47.

У звязку з цим, заявник просив суд скасувати рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24.02.2004 року щодо визнання безвісно відсутнім гр. ОСОБА_1

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу у задоволенні заяви УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи і наданим доказам, просять його скасувати та ухвалите нове рішення яким вищевказану заяву задовольнити в повному обсязі. Так на думку апелянтів, судом не враховано, що особа, яку було визнано безвісно відсутньою на підставі рішення суду від 24.02.2004 року, працював в 2005 році на ПП «Бріко» та того, що матеріалами справи встановлене його фактичне місце перебування. Вважають, що вказаних доказів достатньо вважати про появу ОСОБА_1

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає в повній мірі.

Відмовляючи у задоволенні заяви Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надав достатніх доказів того, що ОСОБА_4 появився, оскільки в судові засідання він не зявляється та за місцем реєстрації не значиться, достовірних відомостей про його місце перебування суду не дано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 45 ЦК України вбачається, що якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, зявилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Отже, для скасування рішення суду, яким фізичну особу було визнано безвісно відсутньою, достатньо, якщо особа, яку визнано безвісно відсутньою або інша заінтересована особа подасть до суду заяву про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи.

Відсутність таких підстав виключає можливість скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування пенсія по втраті годувальника поширюються і на сім'ю особи, визнаної безвісно відсутньою або оголошеною померлою у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

Судом встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24.02.2004 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, визнано безвісно відсутнім.

14 вересня 2004 року ОСОБА_2, звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу за призначенням пенсії у звязку з втратою годувальника на свою доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, посилаючись на вищевказане рішення суду та одночасно надала довідку від 02.08.2004 за № 16 Акціонерного товариства «Славутич» про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно працював водієм в автоколоні №2 АТ «Ставутич» з 02.04.1996 року по 24.07.1996 року (а.с.6). З 14.09.2004 року УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу здійснювало виплату пенсії ОСОБА_2, у звязку з втратою годувальника, на її малолітню доньку ОСОБА_3

Обґрунтовуючи заяву про скасування судового рішення, УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу вказало, що за їх даними існують відомості про місце та час працевлаштування ОСОБА_4 у 2005 році в ПП «Бріко» та того, що з його заробітної плати сплачуються відповідні відрахування на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та наявності відомостей від Жовтневого РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області про те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрований за адресою: м. Кривий Ріг, вул Краковська, буд.40, фактично мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Співдружності, 66/47./а.с.7-зворот/

Статтею 235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобовязаний вживати заходів щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи. З метою зясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Розглядаючи заяву УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_4 за останньою відомою адресою не зареєстрований, та за адресою фактичного місця проживання судові повістки не отримує, тому відсутні відомості про його місце знаходження та місце проживання. Зазначивши при цьому про те, що відрахування із заробітної плати ОСОБА_4 на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відбувались лише протягом трьох місяців березня, квітня та травня, після чого жодної суми, як на застраховану особу, нараховані не були.

Крім того, згідно із відомостями, які надійшли на запит суду з відділу адресно-довідкового підрозділу Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області було встановлено, що громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованим на території Дніпропетровської області або знятим з реєстраційного обліку не значиться.

Розглядаючи справу в суді апеляційної інстанції, та перевіряючи доводи апеляційної скарги, судом, з метою перевірки наявності чи відсутності даних про місце реєстрації (перебування) ОСОБА_1, було надіслано на адресу відділу адресно-довідкового підрозділу Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області запити про надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, за наступними адресами: м. Кривий Ріг, вул. Співдружності, 66/47; м. Кривий Ріг, вул. Співдружності 68/47; м. Кривий Ріг, вул. Краковська,40 та взагалі в м. Кривий Ріг.

Відповідно до відповіді відділу адресно-довідкового підрозділу Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1, 22.06.1965 року за жодною адресою зареєстрованим чи знятим з реєстрації не значиться.

Отже, за відсутності достатніх доказів, які підтверджують перебування особи у тому чи іншому місці, відмова у скасуванні рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою є обґрунтованою.

Підсумовуючи вище описане, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно досліджено обставини справи, зібраним доказам дана належна правова оцінка та правильно вирішена справа.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.2 ст.303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку. Апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, які б давали підставу для зміни чи скасування судового рішення.

Розглянувши справу в межах позовної заяви та в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права та підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу - відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 червня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_5