Ухвала

Іменем україни

1 грудня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

ЖуравельВ.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 6 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_4, про захист прав споживача,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що 17 серпня 2014 року вона познайомилася з чоловіком, який запропонував їй послуги з установки пластикових вікон.

Зазначена послуга їй не була потрібна, проте вона хотіла отримати консультацію з приводу потемніння раніше вставлених пластикових вікон.

В цей же день близько 18 год. до неї додому прийшов чоловік на ім'я ОСОБА_5, який зробив заміри, після чого запропонував їй внести передплату.

Вона особисто дала йому свою кредитну карту «ПриватБанка», яку він вставив в прилад, який приніс із собою, та ввела свій пін-код.

ОСОБА_2 не мала наміру заказувати металеві пластикові вікна, але вказаний чоловік вплинув на неї таким чином, що вона віддала йому свою кредитну карту, ввела пін-код, підписала договір, який не прочитала.

Відповідно до даного правочину позивачка повинна щомісяця протягом 24 місяців погашати заборгованість в розмірі 11 690 грн.

18 серпня 2014 року вона приїхала за адресою ФОП ОСОБА_3, де написала заяву з проханням розірвати договір, таку ж заяву направила на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк».

Враховуючи те, що її ввели в оману з використанням нечесної підприємницької практики, просила визнати недійсним з моменту укладення договір індивідуального номеру заказу FJ 425 L від 17 серпня 2014 року, укладений між нею та ФОП ОСОБА_3; визнати недійсним з моменту укладення договір № 3273 від 17 серпня 2014 року, укладений між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк»; стягнути із ФОП ОСОБА_3 на її користь матеріальні збитки у подвійному розмірі в сумі 1 418 грн 40 коп., а також моральну шкоду в розмірі 3 тис. грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 6 листопада 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд першої інстанції, із висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно застосувавши положення ст. ст. 11, 15, 203, 204, 215, 230, 626, 627 ЦК України, ст. ст. 11, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», врахувавши роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», оцінивши докази в справі згідно із ст. ст. 10, 60 ЦПК України, із дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що оспорюваний правочин, укладений між позивачкою та ФОП ОСОБА_3, відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

За таких обставин, встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди правильно застосували правові норми та ухвалили правильні по суті рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Доводи скарги зводяться до оцінки доказів, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_4, про захист прав споживача.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель