АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Левцунову І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про визнання кредитного договору №76688 cred від 18.07.2007 року припиненим, -

В с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості(а.с.2-3).

Позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору №76688 cred від 18.07.2007 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 3500,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.07.2008 року.

Зобов'язання за кредитним договором №76688 cred від 18.07.2007 року забезпечено порукою в розмірі 10 000,00 грн. за договором поруки №167 від 20.10.2010 року, укладеним з поручителем ПАТ «А-Банк», та договором поруки, укладеним з поручителем ОСОБА_4

У зв'язку з порушенням зобов'язання за кредитним договором №76688 cred від 18.07.2007 року позичальник станом на 14.04.2013 року має заборгованість у сумі 9091,91 доларів США, яка складається з наступного: 2989,25 доларів США - заборгованість за кредитом; 6102,66 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Вимога, що пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 7840,35 доларів США, що відповідно до повідомлення НБУ від 14.04.2013 року складає 62 644,36 грн. за кредитним договором №76688 cred від 18.07.2007 року; стягнути з ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 10000,00 грн.; стягнути з ОСОБА_3 витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн.; стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судовий збір за подання позовної заяви.

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про визнання кредитного договору №76688 cred від 18.07.2007 року припиненим(а.с.73-77).

У липні 2015 року ОСОБА_3 змінила предмет позову по зустрічній позовній заяві(а.с.204-206).

В обгрунтування заявлених вимог ОСОБА_3 зазначила, що 18.07.2007 року між нею, ОСОБА_3, та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір №76688 cred, на підставі якого вона отримала кредит у розмірі 3500,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.07.2008 року.

16.10.2008 року працівником ПАТ КБ «ПриватБанк» складено акт, згідно якого в рахунок погашення заборгованості за договором №76688 cred від 18.07.2007 року у неї, ОСОБА_3, вилучено майно, яке їй належало, а саме товар згідно Переліку в кількості 315 одиниць на суму 43000,00 грн., в розмірі достатньому для погашення всієї заборгованості перед Банком. У зв'язку з чим вважає, що умови кредитного договору №76688 cred від 18.07.2007 року на даний час нею виконані в повній мірі.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_3 просила визнати вимоги кредитного договору №76688 cred від 18.07.2007 року припиненими у зв'язку з його виконанням в повному об'ємі та відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором.

Також ОСОБА_3 просила застосувати наслідки спливу позовної давності, посилаючись на те, що кінцевий термін повернення кредиту 14.07.2008 року, розрахунок нею був проведений 16.10.2008 року, але з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось лише в травні 2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2015 року в задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено(а.с.212-217).

Зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про визнання кредитного договору №76688 cred від 18.07.2007 року припиненим задоволено.

Визнано вимоги кредитного договору №76688 cred від 18.07.2007 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 припиненими у зв'язку з його виконанням в повному розмірі.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ПАТ КБ «ПриватБанк», відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування обставин щодо погашення заборгованості за кредитним договором, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.220-225).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Статтею 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст.16 ЦК України.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно положень ст.ст.526,527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону.

Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України.

За правилами ст.599, 600 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

За положеннями ст.ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту , вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства - ч.1 ст.628 ЦК України.

Відповідно до ч.1, 4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди - ч.1 ст.638 ЦК України.

Як видно із справи, обгрунтовуючи позов, ПАТ КБ "Приватбанк" посилалось на те, що ОСОБА_3 порушила зобов'язання за кредитним договором №76688 cred від 18.07.2007 року, у зв'язку з чим станом на 14.04.2013 року має заборгованість у сумі 9091,91 доларів США. Заперечуючи проти позову ПАТ КБ "Приватбанк", ОСОБА_3 посилалась на виконання зобов'язання за кредитним договором №76688 cred від 18.07.2007 року шляхом передачі ПАТ КБ "Приватбанк" майна в розмірі, достатньому для погашення всієї суми заборгованості станом на 16.10.2008 року.

Перевіряючи доводи та заперечення сторін щодо заявлених ними вимог, суд встановив по справі наступні обставини.

Так, із справи видно, що 18.07.2007 року між Приватбанком, назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк"(а.с.20-21), та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №76688 cred, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 3500,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.07.2008 року(а.с.14-15).

Пунктами 2,4 кредитного договору №76688 cred від 18.07.2007 року передбачені права та обов'язки сторін та забезпечення кредиту. Зокрема п.2.2.3 - передбачено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту в порядку та строки згідно Графіку погашення кредиту і процентів, наведеного в Додатку №1, що є невід'ємною частиною Кредитного договору; п.4.1 - визначено, що виконання зобов'язання позичальником по сплаті процентів за користування кредитом, погашення заборгованості по кредиту, сплати винагороди, забезпечується усім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, визначеному діючим законодавством України(а.с.14-15).

Наведені обставини свідчать, що сторони договору: ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_3 при укладанні договору визначили на свій розсуд умови надання та повернення кредиту, які були ними погоджені, що не протирічить положенням ст.ст.6, 627 ЦК України, на підставі яких між ними виникли цивільні права та обов'язки.

Зобов'язання за кредитним договором №76688 cred від 18.07.2007 року забезпечено порукою у розмірі 10 000,00 грн. згідно договору поруки №167 від 20.10.2010 року, укладеного ПАТ КБ "Приватбанк" з ПАТ "Акцент-Банк" та договором поруки №76688 cred П від 18.07.2007 року, укладеного ПАТ КБ "Приватбанк" з ОСОБА_4(а.с.12, 16).

Станом на 14.04.2013 року ПАТ КБ "Приватбанк" визначило у ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №76688 cred від 18.07.2007 року у сумі 9091,91 доларів США(а.с.4-11).

Разом з тим, із справи вбачається, що в акті стягнення майна від 16.10.2008 року, підписаного представником ПАТ КБ "Приватбанк" Сидоренко С.В. та ОСОБА_3, зазначено, що «у зв'язку з невиконанням клієнтом п.2.2.3. - Здійснювати погашення кредиту в порядку та строки згідно Графіку погашення кредиту і процентів, наведеного в Додатку №1, що є невід'ємною частиною даного договору; Приватбанк здійснює стягнення майна згідно п.4.1. - Виконання зобов'язання позичальником по сплаті процентів за користування кредитом, погашення заборгованості по кредиту, сплати винагороди, забезпечується усім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому діючим законодавством України, у даному випадку товар, який знаходиться на торгових точках, в розмірі достатньому для погашення всієї заборгованості перед Банком».

В акті також зазначена кількість одиниць товару - 315 шт., вартість одиниці товару (закупівельна) - 136,50 грн., вартість одиниці товару (стягувальна) - 68,75 грн., приведено перелік товару, який вилучено та зазначена загальна сума - 43000,00 грн.(а.с.65,66).

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №76688 cred від 18.07.2007 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором на день передачі товару, тобто станом на 16.10.2008 року складала 4463,03 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.10.2008 року становило 21965,25 грн., товар вилучено на загальну суму 43000,00 грн.(а.с.4-11, 65, 66).

Отже, встановивши, що в рахунок заборгованості за кредитним договором №76688 cred від 18.07.2007 року ОСОБА_3 передала, а представник ПАТ КБ "Приватбанк" прийняв майно боржника в розмірі достатньому для погашення всієї заборгованості перед Банком, що визначена станом на 16.10.2008 року, реалізацію якого здійснювали працівники ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується службовим висновком(а.с.183), суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ПАТ КБ "Приватбанк".

Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» в апеляційній скарзі на те, що предметом акту не були питання припинення зобов'язання боржника за кредитним договором та що підпи- сання цього акту не свідчить про досягнення згоди сторін щодо припинення зобов'язання з погашення кредитної заборгованості ОСОБА_3 за спірним договором, не можуть бути взяті до уваги, оскільки суд прийшов правильного висновку, що вказаний акт від 16.10.2008 року є належним доказом в розумінні ст.ст.57,58 ЦПК України про погашення заборгованості за кредитним договором, яка склалась станом на 16.10.2008 року за рахунок переданого майна. При цьому погашення заборгованості у спосіб, проведений згідно акту від 16.10.2008 року, не протирічить умовам кредитного договору №76688 cred від 18.07.2007 року, зокрема п.п.2.2.3, 4.1, що визначені сторонами при його укладанні.

Твердження ПАТ КБ «ПриватБанк» про те, що Сидоренко С.В. не був уповноваженою особою щодо прийняття товару та що акт не скріплений печаткою юридичної особи, не можуть бути взяті до уваги, оскільки судом встановлено, що вилучений згідно переліку у ОСОБА_3 товар(майно) фактично був прийнятий банком на погашення заборгованості за кредитним договором №76688 cred від 18.07.2007 року, визначеної станом на 16.10.2008 року, працівниками банку проводилась його реалізація, що підтверджується службовим висновком(а.с.183). Факт несвоєчасної реалізації товару, що встановлено судом, не є виною позичальника і не може бути підставою для задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Таким чином, рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи та положенням діючого законодавства, що регулює зазначені правовідносини, доказам у справі суд дав оцінку відповідно до ст.212 ЦПК України, підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -