Справа № 500/7369/15-ц
Провадження № 2/500/3445/15
У Х В А Л А

11 грудня 2015 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо позову приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту,-

ВСТАНОВИВ:

11.12.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_5 від 21.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_3 щодо розпорядження належним йому майном на випадок смерті на користь ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є визнання заповіту недійсним.

У позовній заяві позивач просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 від 21.05.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_3 щодо розпорядження належним йому майном на випадок смерті на користь ОСОБА_2, з підстав, передбачених ст.ст. 225, 1257 ЦК України, посилаючись на те, що на час складання заповіту 21.05.2015 року ОСОБА_5 знаходився в лікарні у тяжкому стані і тому не міг усвідомлювати своїх дій. Також зазначає, що заповіт було складено під тиском ОСОБА_6, волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. При цьому позивач не просить застосувати наслідки недійсності правочину.

Відомості про звернення спадкоємців до нотаріальної контори, прийняття спадщини та її складу у справі відсутні.

Таким чином предметом спору є односторонній правочин заповіт і обєкт перевірки судом є саме заповіт та волевиявлення заповідача на його складення, а не конкретний обєкт нерухомості.

Частиною 1 статті 109 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Позов ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним є позовом не майнового характеру і вирішує спір про волевиявлення заповідача, а не про право на спадкове майно, в тому числі і на спадкове нерухоме майно.

Підсудність справи визначається відповідно до ст. 109 ЦПК України за місцезнаходженням відповідача.

Позивачем заявлені вимоги, на які не розповсюджуються правила альтернативної, договірної, виключної підсудності.

З позовної заяви вбачається, що відповідачем зазначена ОСОБА_2, місцезнаходження відповідача зазначене за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 115 ЦПК України визначено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Отже, позовна заява ОСОБА_1 зі всіма додатками до неї підлягає поверненню позивачу, як не підсудна Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч.3 ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо позову приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту - повернути позивачу для подання до належного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_7