Провадження № 2/520/5243/15
23 листопада 2015 року
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Бондаренко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ВОРОТА
про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Позивач - ПАТ ОСОБА_1 ВОРОТА звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд в рахунок часткового погашення кредитної заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 ВОРОТА за договором №22/10-F про надання споживчого кредиту у формі кредитної лінії (невідновлювальної) від 15.09.2010року, яка станом на 14.07.2015року складає 1 042 220,10грн., з яких: сума простроченої заборгованості за кредитом - 320 000,00 грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками - 267 844,34грн.; сума простроченої заборгованості за комісійною винагородою - 91 520,00грн.; пеня за кредитом - 181 114,23грн.; пеня за відсотками 137 067,50грн., пеня за комісійною винагородою - 44 674,03грн., в межах вартості предмету іпотеки, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №10-100 від 15.09.2010року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №1575, предметом якого є нерухоме майно (разом з усіма його приналежностями), а саме: нежитлова будівля павільйона-кафе, загальною площею 31,8 кв.м., розташована за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога (Чорноморська дорога), буд. 52, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ВОРОТА шляхом набуття права власності Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 ВОРОТА на предмет іпотеки, в порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» за ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, під час судового провадження цієї справи; дозволити Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ВОРОТА отримувати витяги, оригінали та дублікати документів, необхідних для набуття права власності на нежитлову будівлю павільона-кафе, загальною площею 31,8 кв.м., розташована за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога (Чорноморська дорога), буд. 52, та зобов'язати ОСОБА_2 передати Публічному акціонерному товариству ОСОБА_1 ВОРОТА всі засоби та знаряддя доступу до нежитлової будівлі павільон-кафе, загальною площею 31,8 кв.м., розташована за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога (Чорноморська дорога), буд. 52, а також технічну документацію та правовстановлюючі документи на цю будівлю.
В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 15.09.2010року між ПАТ ОСОБА_1 ВОРОТА та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту у формі кредитної лінії (невідновлювальної) №22/10-F, відповідно до умов якого банк у період з 15.09.2010року по 12.09.2014року за наявності вільних кредитних ресурсів, зобовязався надати позичальникові грошові кошти (кредит) у рамках не відновлювальної кредитної лінії з максимальною сумою заборгованості за нею 320 000,00грн. (ліміт), а позичальник зобовязався повернути кредит у терміни, встановлені графіком платежів у розмірі сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань позичальника за кожним платіжним періодом з розписом сукупної вартості кредиту, але у будь-якому випадку в термін, не пізніше 12.09.2014року, та сплачувати проценти за користування ним за ставкою 15% річних, на визначених договором умовах.
У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, як зазначає представник позивача, 15.09.2010року між ПАТ ОСОБА_1 ВОРОТА та відповідачем ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір №10-100, відповідно до умов якого, в забезпечення виконання всіх вимог іпотекодержателя до іпотекодавця за договором №22/10-F про надання споживчого кредиту у формі кредитної лінії (невідновлювальної) від 15.09.2010р. та всіма додатковими угодами до нього (додатковими угодами, що виникнуть у майбутньому щодо змін умов основного зобовязання збільшення, зменшення відсотків, строку дії основного зобовязання, зменшення, збільшення розміру кредиту у розмірі забезпечення за договором та ін.), іпотекодавець передає у іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, з усіма його приналежностями, а саме нежитлову будівлю павільйона-кафе, загальною площею 31,8кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога (Чорноморська дорога), буд. 52.
Представник позивача також вказує, що банк зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірах, передбачених договором, а внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, утворилась заборгованість за кредитом, відсотками та неустойкою, яка станом на 14.07.2015року складає 1 042 220,10грн.
Невиконання відповідачем - ОСОБА_2 зобовязань по укладеному договору зумовило звернення ПАТ ОСОБА_1 ВОРОТА до суду із відповідним позовом.
У судове засіданні 23.11.2015року представник позивача не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалась, про що свідчить довідка з відділу адреснодовідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, у судові засідання не зявився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 15.09.2010року між ПАТ ОСОБА_1 ВОРОТА та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту у формі кредитної лінії (невідновлювальної) №22/10-F, відповідно до умов якого у період з 15 вересня 2010року по 12 вересня 2014року банку, за наявності вільних кредитних ресурсів, зобовязується надати позичальникові грошові кошти (кредит) у рамках не відновлювальної кредитної лінії з максимальною сумою заборгованості за нею 320 000,00грн. (ліміт), а позичальник зобовязався повернути кредит у терміни, встановлені графіком платежів у розмірі сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань позичальника за кожним платіжним періодом з розписом сукупної вартості кредиту, але у будь-якому випадку в термін, не пізніше 12 вересня 2014року, та сплачувати проценти за користування ним за ставкою 15% річних, на визначених договором умовах.
Відповідно до п. 4.2.1. договору про надання споживчого кредиту у формі кредитної лінії (невідновлювальної) №22/10-F від 15.09.2010року позичальник зобовязаний, зокрема, здійснити погашення кредиту та сплату процентів, комісійної винагороди в повному обсязі в порядку та на умовах, передбачених договором.
У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 15.09.2010року між ПАТ ОСОБА_1 ВОРОТА та відповідачем ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір №10-100, відповідно до умов якого, у забезпечення виконання всіх вимог іпотекодержателя до іпотекодавця за договором №22/10-F про надання споживчого кредиту у формі кредитної лінії (невідновлювальної) від 15.09.2010р. та всіма додатковими угодами до нього (додатковими угодами, що виникнуть у майбутньому щодо змін умов основного зобовязання збільшення, зменшення відсотків, строку дії основного зобовязання, зменшення, збільшення розміру кредиту у розмірі забезпечення за договором та ін.), а саме: повернення кредиту у розмірі 320 000,00грн. у строк 12.09.2014р., сплати відсотків за користування кредитом за ставкою 15% річних згідно з умовами кредитного договору, комісії у розмірі передбаченим кредитним договором, неустойки, та інших можливих витрат іпотекодержателя, повязаних з невиконанням або неналежним виконанням іпотекодавцем зобовязань за кредитним договором, іпотекодавець передає у іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, з усіма його приналежностями, а саме нежитлову будівлю павільйона-кафе, загальною площею 31,8кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога (Чорноморська дорога), буд. 52.
Відповідно до п. 2.1.2. договору іпотеки, іпотекодержатель має право, зокрема, звернути стягнення на майно у випадку, якщо в час настання строку виконання зобовязань іпотекодавця за кредитним договором вони не будуть виконані, а також у будь-який час (незалежно від настання строку виконання зобовязань) у випадку невиконання іпотекодавцем будь-яких своїх обовязків за договором, або якщо будь-яка з гарантій чи запевнень, наданих іпотекодавцем згідно з договором виявиться недійсною. Іпотекодержатель може реалізувати майно третім особам на підставі договору купівлі-продажу для погашення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до п. 3.2. договору іпотеки, звернення стягнення на майно та його продаж для погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання, відповідно до ст. 36-38 Закону України «Про іпотеку», або іншими способами, які не суперечать чинному законодавству України.
Невиконання відповідачем своїх зобовязань по договору про надання споживчого кредиту у формі кредитної лінії (невідновлювальної) №22/10-F від 15.09.2010року, зумовило звернення ПАТ ОСОБА_1 ВОРОТА до суду із відповідним позовом.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту у формі кредитної лінії (невідновлювальної) №22/10-F від 15.09.2010рокустаном на 14.07.2015року, у відповідача ОСОБА_2 наявна заборгованість за договором, яка дорівнює 1 042 220,10грн., та складається з: сума простроченої заборгованості за кредитом - 320 000,00 грн., сума простроченої заборгованості за відсотками - 267 844,34грн., сума простроченої заборгованості за комісійною винагородою - 91 520,00грн., пеня за кредитом - 181 114,23грн., пеня за відсотками 137 067,50грн., пеня за комісійною винагородою - 44 674,03грн.
Доказів сплати зазначеної суми відповідачем ОСОБА_2, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 33 та Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до п. 2.1.2. договору іпотеки, іпотекодержатель має право, зокрема, звернути стягнення на майно у випадку, якщо в час настання строку виконання зобовязань іпотекодавця за кредитним договором вони не будуть виконані, а також у будь-який час (незалежно від настання строку виконання зобовязань) у випадку невиконання іпотекодавцем будь-яких своїх обовязків за договором, або якщо будь-яка з гарантій чи запевнень, наданих іпотекодавцем згідно з договором виявиться недійсною. Іпотекодержатель може реалізувати майно третім особам на підставі договору купівлі-продажу для погашення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до п. 3.2. договору іпотеки, звернення стягнення на майно та його продаж для погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання, відповідно до ст. 36-38 Закону України «Про іпотеку», або іншими способами, які не суперечать чинному законодавству України.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги невиконання ОСОБА_2 обовязків по договору про надання споживчого кредиту у формі кредитної лінії (невідновлювальної) №22/10-F від 15.09.2010рокув частині своєчасного повернення кредиту, суд вважає вимоги ПАТ ОСОБА_1 ВОРОТА про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №10-100 від 15.09.2010року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №1575, предметом якого є нерухоме майно (разом з усіма його приналежностями), а саме: нежитлова будівля павільйона-кафе, загальною площею 31,8 кв.м., розташована за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога (Чорноморська дорога), буд. 52, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ВОРОТА шляхом набуття права власності Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 ВОРОТА на предмет іпотеки, в порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», за ціною, визначеною на підставі оцінки майна, здійсненої субєктом оціночної діяльності, проведеною відповідно до законодавства, в рахунок часткового погашення кредитної заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 ВОРОТА за договором №22/10-F про надання споживчого кредиту у формі кредитної лінії (невідновлювальної) від 15.09.2010року, яка станом на 14.07.2015року складає 1 042 220,10грн., з яких: сума простроченої заборгованості за кредитом - 320 000,00 грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками - 267 844,34грн.; сума простроченої заборгованості за комісійною винагородою - 91 520,00грн.; пеня за кредитом - 181 114,23грн.; пеня за відсотками 137 067,50грн., пеня за комісійною винагородою - 44 674,03грн., в межах вартості предмету іпотеки, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити ПАТ ОСОБА_1 ВОРОТА у задоволенні вимоги в частині набуття права власності на предмет іпотеки, в порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» за ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, саме під час судового провадження цієї справи, оскільки договором не передбачено проведення оцінки суб'єктом оціночної діяльності, під час судового провадження цієї справи, а під час розгляду справи представником позивача клопотання про призначення відповідної експертизи заявлено не було.
Щодо вимог про дозвіл ПАТ ОСОБА_1 ВОРОТА отримувати витяги, оригінали та дублікати документів, необхідних для набуття права власності на нежитлову будівлю павільона-кафе, загальною площею 31,8 кв.м., розташована за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога (Чорноморська дорога), буд. 52, та зобов'язання ОСОБА_2 передати ПАТ ОСОБА_1 ВОРОТА всі засоби та знаряддя доступу до нежитлової будівлі павільон-кафе, загальною площею 31,8 кв.м., розташована за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога (Чорноморська дорога), буд. 52, а також технічну документацію та правовстановлюючі документи на цю будівлю, вони також не підлягають задоволенню, оскільки це не є позовною вимогою, а за своєю суттю є вимогою щодо забезпечення доказів, однак окремої заяви до суду під час розгляду справи не надходило.
Оскільки, відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 3 654, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 88, 213, 215, 226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ВОРОТА до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя П. А. Прохоров