Справа № 740/4008/15-ц
Провадження № 2/740/1275/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 грудня 2015 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Діденко О.П.,

при секретарі Капленку І.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині справу за позовною заявою ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, до ОСОБА_1 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 у позові просила визнати відповідача ОСОБА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку № 76 по вул. Богуна в м.Ніжині, який належить їй на підставі договору дарування від 29.08.2008 року, мотивуючи тим, що відповідач не проживає в будинку без поважної причини з 20.10.2013 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та пояснила, що будинок № 76 по вул. Богуна в м.Ніжині їй 29.08.2008 року подарувала її бабуся ОСОБА_3, а відповідач ОСОБА_1 вселився в будинок, як член сім»ї, після реєстрації 18.10.2008 року шлюбу. Сімейне життя з відповідачем не склалося і 18.10.2013 року він з сім»ї та з будинку добровільно пішов, а 20.10.2013 року забрав з будинку свої особисті речі. Дату 18.10.2013 року вона пам»ятає, так як в цей день була річниця їх з відповідачем весілля і до них повинні були прийти гості, але з зазначеної причини вона прийом гостей скасувала. Відповідач віддав їй ключі від будинку. В січні 2014 року він, зламавши двері, з будинку самовільно забрав мікрохвильову піч, пральну машину і пилосос і з зазначеного часу в будинок не з»являвся, участі в оплаті комунальних послуг не приймав. Їй відомо, що в нього є інша сім»я. 22.05.2015 року шлюб між ними розірвано. Інших належних йому особисто речей, а також майна, яке було б спільним сумісним майном подружжя, в будинку немає. Вселитися відповідач у будинок не намагався. Ніякі домовленості з відповідачем щодо його проживання в будинку не укладалися.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з»явилася, але надала заяву, в якій справу просила розглянути за її відсутності та зазначила, що проти задоволення вимог позивача не заперечує.

Третя особа ОСОБА_4 викликався в судове засідання за зареєстрованим місцем проживання, але судова повістка повернулась неврученою з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Як пояснила позивач, ОСОБА_4 це її батько, що він лише зареєстрований у будинку за однією з нею адресою, але фактично в ньому тривалий час не проживає і місце його проживання ні їй, ні її рідним та близьким невідоме. За таких обставин та відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України ОСОБА_4 вважається таким, що про час розгляду справи повідомлений.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з»явився, а судові повістки повернулися неврученими з відмітками пошти «за закінченням терміну зберігання». І так як відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається таким, що про час розгляду справи повідомлений, то суд, з врахуванням думки позивача та відповідно до ст.224 ЦПК України, визнав можливим заочний розгляд справи.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона проживає по сусідству з позивачем ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 і може підтвердити, що відповідач за спірною адресою не проживає протягом 2014-2015 років та що в нього фактично є інша сім»я.

Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до слідуючого висновку.

Жилий будинок №76 по вул. Богуна в м.Ніжині належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 29.08.2008 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 06.10.2008 року (копія договору на а.с. 10-11), оригінал якого оглядався в судовому засіданні.

Як видно з копії рішення Ніжинського міськрайонного суду від 22.05.2015 року на а.с.8-9, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.10.2008 року.

Відповідно довідки Ніжинського УДМС в Чернігівській області від 04.09.2015 року на а.с.17 відповідач зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 30.10.2012 року, тобто, він був зареєстрований у будинку та проживав у ньому як член сім»ї позивачки, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.405 ЦК України мав право на користування зазначеним житлом.

Та обставина, що відповідач, ще будучи членом сім»ї власника житла, тобто, позивачки ОСОБА_1, припинив проживати в будинку без поважної причини і не проживає в ньому понад рік, підтверджується також показаннями свідка ОСОБА_5

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 22.05.2015 року, копія якого на а.с.8-9, шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить і відмітка у паспорті позивачки, копія якого на а.с.14 зв. бік.

Статтею 156 ЖК надається право членам сімї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, право користуватися цим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їхньому вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Якщо немає угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування житловим приміщенням плата, за користування житловим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважної причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Посилання позивачки на відсутність домовленості з відповідачем щодо користування жилим приміщенням у будинку спростування належними доказами в судовому засіданні не знайшли.

За встановлених обставин позовні вимоги позивачки суд вважає обґрунтованими, доведеними належними доказами, тому їх слід задовольнити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп. (квитанція на а.с. 2 - у розмірі, дійсному та фактично сплаченому на момент звернення позивача до суду).

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 218, 88, 224-226 ЦПК України, ст.405 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку № 76 по вул. Богуна в м.Ніжині Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 243 (двісті сорок три) грн.60 коп. у повернення витрат по сплаті судового збору.

Копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.

На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_6