Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа № 292/318/15-ц
Номер провадження 2/292/339/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року смт. Червоноармійськ

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретареві Бойко С.В.

за участю :

позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Червоноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 , ОСОБА_5, третя особа - Івановицька сільська рада Червоноармійського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2015 року позивач звернулась в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що 12 лютого 2015 року, померла її мати ОСОБА_6 після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: вул.Чапаєва, 21 село Івановичі Червоноармійського району Житомирської області . Вона являється спадкоємцем першої черги за законом та при зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв'язку із пропуском строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Однак причиною несвоєчасного звернення до нотаріальної контори із вказаною заявою є те, що останні роки свого життя її мати часто хворіла, а оскільки виключно вона здійснювала за матір"ю догляд, то періодично мати проживала з нею у місті Києві, а останнім часом вона постійно проживала з матір"ю в с.Івановичі та таким чином вона помилково вважала, що прийняла спадщину, шляхом постійного проживання з спадкодавцем. Крім того звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини раніше вона не мала змоги, оскільки проживає у місті Києві, являється пенсіонеркою та не має зайвих коштів на переїзди. Вважає, що визначений законодавством шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори вона пропустила з поважних причин, а тому просить суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала та просила його задовольнити. Крім наведеного у позові зазначила , що про строки подачі заяви про прийняття спадщини їй відомо. Про те спочатку вона не мала наміру звертатися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки за життя батьки в усній формі зробили розпорядження , що їх будинок належатиме лише ОСОБА_3, який зареєстрований та проживає у вказаному будинку та не має іншого житла. Але , оскільки відповідач ОСОБА_4 проігнорував волю батьків та вступив у спадкові права після смерті матері, вона заради справедливості вирішила також використати своє право на прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_6, як спадкоємець за законом, яка проживала з матір"ю на момент смерті останньої . Крім того як зазначила позивачка , в судовому порядку факт проживання однією сім"єю з матір"ю, не встановлювався. З моменту смерті матері та протягом шести місяців потому вона на важкі захворювання не страждала ,за межі України не виїзджала та весь цей час проживала у місті Києві.

Відповідач ОСОБА_3 заявлений позов визнав та не заперечував щодо його задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, за безпідставністю . При цьому зазначив, що позивачка є матеріально забезпеченою, оскільки має у власності в м. Києві декілька квартир та магазинів, а тому мала матеріальну можливість у встановлений законодавцем строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що позивач не довела належно поважність пропуску строку для подачі заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_6.

Належним чином повідомлена відповідач ОСОБА_5 в судові засідання :16.11 та 07.12.2015 року не з"явилася . У наданих суду письмових запереченнях на позов, просила відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи - Івановицької сільської ради в судове засідання не з"явився, надавши на адресу суду письмову заяву, в якій просять розглядати справу без участі представника сільської ради, заперечень щодо задолення позову не мають.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, із досліджених в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що ОСОБА_6 померла 12.02.2015 року, що стверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ТП №257907 від 12.02.2015 року, виданим виконавчим комітетом Івановицької сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №6 (а.с.5).

Відповідно до Свідоцтва про народження позивачки, серії І-ТП №249577 від 05.11.2015 року, (а.с.4), її матір є - спадкодавець ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ТП №361412 від 22.10.1977 року, виданого Івановицької сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, позивачка по справі змінила прізвище "Ковальчук" на "Мосійчук" (а.с.6).

Із довідок Івановицької сільської ради Червоноармійського району №1029 та №1031 від 05 листопада 2015 року вбачається, що житловий будинок та земельна ділянка, площею 1,00 га, в с.Івановичі по вул.Чапаєва,21 Червоноармійського району Житомирської області рахуються за померлою ОСОБА_6. (а.с.10-11) .

За даними Івановицької сільської ради Червоноармійського району Житомирської області №1030 від 05.11.2015 року, на день смерті ОСОБА_6 та протягом шести місяців потому, в будинку № 21 по вул. Чапаєва села Івановичі Червоноармійського району проживав та був зареєстрований ОСОБА_3. (а.с.8).

04.11.2015 року державним нотаріусом Червоноармійської нотаріальної контори ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої ОСОБА_6, у зв»язку з тим, що позивачка пропустила встановлений законодавцем строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Від інших спадкоємців, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які могли б дати згоду для продовження строку, згідно ч.2 ст.1272 ЦК України, такі згоди відсутні (а.с.7).

Відповідно до повідомлення Червоноармійської державної нотаріальної контори від 18.11.2015 року №849/01-16 після смерті ОСОБА_6, яка померла 12.02.2015 року, відкрито спадкову справу за №193/2015. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є спадкоємцями, які звернувся до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6.(а.с. 27-30).

За загальними положеннями про успадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини , спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1222, 1222 ч.3, 1220 ч.1, 1270 ч.1 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст. 1268 ч.1 ЦК України).

За правилами ст. 1269 України , спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

- у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

- у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В пункті 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до положень ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів , їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За правилами ст.60 ЦПК України, обов"язок доказування і подання доказів покладається на сторони.

Згідно вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі .

Дослідженням доказів встановлено ,що позивачка відноситься до першої черги спадкоємців за законом(ст.1261 ЦК України).

Як вбачається із довідки №207 від 12.02.2015 року Івановицької сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, яку позивач надала суду на підтвердження позовних вимог , вона проживала з матір"ю ОСОБА_6 за адресою: вул.Чапаєва,21 с. Івановичі Червоноармійського району та вели спільне господарство до дня смерті останньої, тобто до 12.02.2015 року. (а.с.9).

Однак вказана довідка не може слугувати доказом, що підтверджує факт постійного проживання позивачки зі спадкодавцем та як пояснила в суді позивачка, із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вона до суду не зверталася.

Викладене в позовній заяві твердження про те, що позивач не була проінформована про строки та порядок подання заяви про прийняття спадщини є безпідставними .

Отже як встановлено судом у позивачки ,як спадкоємця за законом не було перешкод для подання заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк ,а наведені нею причини пропуску цього строку, не є об"єктивними та не пов"язані з непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій. Тобто позивачка за відсутності будь-яких перешкод не вчинила дії для прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття , а оскільки право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов"язує спадкоємця який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини .

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлений ОСОБА_2 позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є недоведеним, а тому у його задоволенні відмовляє, за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 130, 174, 212- 215 ЦПК України, ст. ст. 1220 -1223, 1261, 1269, 1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа - Івановицька сільська рада Червоноармійського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Червоноармійський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Гуц