АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів Савчук М.В., Яремка В.В.

за участю секретаря Тодоряка Г.Д

за участю представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, правонаступниками якої є ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4, правонаступниками якої є ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право власності на житловий будинок частково недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 4 квітня 2013 року,

встановила:

У травні 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що в період спільного проживання їхні батьки ОСОБА_7 і ОСОБА_8, побудували жилий будинок № 32 по вул. Незалежності у с. Нижні Станівці Кіцманського району Чернівецької області. Батьки працювали в колгоспі, а жилий будинок, в якому вони (позивачі) мешкали разом з ними (батьками), належав до суспільної групи господарств - колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_7 29 листопада 2009 року ОСОБА_7 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на частину зазначеного жилого будинку.

Позивачі вважали, що до складу колгоспного двору, крім їхніх батьків, входили також і вони та що відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить на праві сумісної власності і їм, ОСОБА_2 та

№22ц-556/2015 рік Головуючий у 1 інстанції Усатий М.В.

Категорія 5 Доповідач Чупікова В.В.

ОСОБА_3 У зв'язку з цим позивачі просили визнати за кожним із них право власності на 1/4 частину вказаного будинку.

ОСОБА_9 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати недійсним свідоцтво про право власності на жилий будинок від 9 квітня 1993 року, видане на імя ОСОБА_7 в частині належності будинку до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Посилалися на те, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 членами колгоспу не були, в господарстві не було інших членів колгоспу, запис у свідоцтві про право власності, що спірний будинок з господарськими спорудами належать до суспільної групи господарств - колгоспний двір не відповідає дійсності.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 4 квітня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_9. відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено. Визнано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 9 квітня 1993 року, видане виконкомом Нижньо-Становецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області на імя ОСОБА_7 недійсним в частині належності до колгоспного двору.

На дане рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 4 квітня 2013 року позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу на предмет скасування даного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про визнання за кожним з них, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, права власності по ? ідеальної частки домоволодіння №32 по вул. Незалежності у с.Нижні Станівці Кіцманського району Чернівецької області, яке складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 186,1 кв. м., житловою площею 85,1 кв. м., вбиральні літ. «Б», сараїв літ. «В,Г,Е,Ж,З», літньої кухні - гаража літ. «Д», огорожі №1-5, криниці №6, вартістю 66237,50 грн.. В задоволенні зустрічного позову про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності просили відмовити.

Посилаються на те, що рішення суду першої інстанції є незаконне, необґрунтоване, не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Суд невірно надав юридичну оцінку фактичним обставинам та доказам, що були подані на підтвердження позовних вимог по первісному позову та на заперечення вимог за зустрічною позовною заявою.

Вказують на те, що відповідно до рішення №48/3 виконавчого комітету Кіцманської районної ради народних депутатів Чернівецької області від 09 березня 1989 року їх батькові ОСОБА_7 було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в с. Нижні Станівці Кіцманського району Чернівецької області. Рішення про дозвіл на будівництво житлового будинку постановлено на підставі рішення виконкому Нижньо-Станівецької сільської ради №6 від 18 лютого 1989 року.

Земельна ділянка площею 0,08 га надана для будівництва ОСОБА_7 на підставі рішення загальних зборів колективного сільськогосподарського підприємства, в якому він працював на посаді голови профкому. Їх мати ОСОБА_8 працювала нянею в дитячій установі, яка належала колгоспу.

Спірне будинковолодіння є їхнім, позивачів, постійним та єдиним місцем проживання, в господарстві зареєстровані в якості членів колгоспного двору, головою якого був їх батько.

Витягом з погосподарської книги особовий рахунок №116 Нижньо - Станівецької сільської ради Кіцманського району за період 1991-1995 років, довідкою Нижньостанівецької сільської ради №2135 від 25 листопада 2010 року встановлено, що господарство, головою якого був їх батько ОСОБА_7 відносилося до суспільної групи колгоспний двір.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених в ній.

Правонаступник відповідача ОСОБА_5 апеляційну скаргу не визнала, просила її відхилити, а рішення суд першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

По справі встановлено, 29 листопада 2009 року помер ОСОБА_7М.(а.с.12 в т.1).

Померлий ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 з 16 листопада 1980 року (а.с.11 в т.1), а 26 лютого 2009 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, яка змінила прізвище після реєстрації шлюбу на ОСОБА_8 відповідачем у даній справі (а.с.13 в т.1).

24 січня 2014 року відповідач ОСОБА_9 змінила прізвище на Александрюк (а.с.151 в т.1).

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми померлого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.8, 6, 7 в т.1)

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 09 квітня 1993 року на а.с.25 в т.1 житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, які розташовані по вул. Шевченка в с. Нижні Станівці належить на праві власності колгоспному двору головою якого був є ОСОБА_7

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року у цивільній справі № 6-192цс14 висловлена правова позиція, згідно якої при вирішенні судами спору про право власності на майно колишнього колгоспного двору застосування норм статей 120, 123 Цивільного кодексу Української РСР без належного зясування питання щодо правильності зарахування будинку до суспільної групи господарств колгоспний двір, яка визначалася відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69, є помилковим.

Згідно даних погосподарської книги господарство, в якому проживали: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 голова, ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2, - дружина, ОСОБА_10, - ІНФОРМАЦІЯ_3 донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,- син, відносилося до суспільної групи господарств - колгоспний двір (а.с.29 в т.1).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26 (далі Вказівки № 5-24/26), а згодом Вказівками № 69.

Згідно зі змістом Вказівок № 5-24/26 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сімї). Виключення складють господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу, такі господарства незалежно від роду занять голови сімї відносяться до господарств колгоспників. Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, належать до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Станом на 15 квітня 1991 року працезданими членами сім»ї були ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 голова двору, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, - дружина.

Відповідно до п.3 розділу 2 та п.64, п.66 розділу 10 «Примірного статуту колгоспу» , який прийнятий на ІУ Всесоюзному зїзді колгоспників, членами колгоспу можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку і виявили бажання та здатні брати участь у здійсненні цілей і завдань колгоспу.

Прийняття в члени колгоспу здійснюється загальними зборами колгоспників або зборами уповноважених. На кожного члена колгоспу ведеться «Трудова книжка колгоспника» єдиного зразка.

Відповідно до ксерокопії трудової книжки БТ-І №9125878 ОСОБА_7 голова двору, обраний звільненим головою профкому колгоспу України і працював на цій посаді з березня 1981 року по липень 1992 року(а.с.119 в т.2). Згідно відомостей нарахування заробітної плати у вказаний період часу заробітну плату отримував у Кіцманській районній раді профспілки працівників АПК (а.с.118 в т.1).

Дружина голови двору ОСОБА_8 на підставі рішення правління колгоспу «Україна» від 02 квітня 1984 року була прийнята на роботу в дитячі яслі (а.с.49 в т.1).

Довідкою Архівного відділу Кіцманської РДА від 15.01.2013 року №2 встановлено, що в архівному відділі на постійному зберіганні знаходяться книги загальних зборів колгоспників та засідань правлінь колгоспу «Україна» за 1982-1991 роки, в протоколах засідань загальних зборів та засідань правлінь відсутні дані про прийом в члени колгоспу ОСОБА_7 - голови двору, ОСОБА_8 - його дружини (а.с.117 в т.1).

Рішенням виконкому Кіцманської районної ради Чернівецької області № 48/3 від 09 березня 1989 року ОСОБА_7 надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в с.Нижні-Станівці на земельній ділянці площею 0,08 га, виділеній рішенням загальних зборів колгоспників №1 від 16 лютого 1989 року (а.с.16 в т.1). Проте, у вказаному рішенні відсутні вказівки, що земельна ділянка чи дозвіл на будівництво надавалися ОСОБА_7, як члену колгоспу.

Відповідно до довідки Нижньостанівецької сільської ради №2135 від 25 листопада 2010 року господарство, головою якого був їх батько ОСОБА_7 відносилося до суспільної групи колгоспний двір (а.с.28 в т.1). Проте, в даній довідці не зазначені підстави віднесення господарства до суспільної групи колгоспний двір.

За таких обставин колегія суддів вважає, що в погосподарської книзі господарство, головою якого був ОСОБА_7, зараховано помилково до суспільної групи господарств колгоспний двір, без врахування вимог п.20 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок по вул.Незалежності, 32 в с.Нижні Станівці житловий будинок збудований в 1990 році, літня кухня гараж та сараї в 1991 році тобто майно двору набуте до 15 квітня 1991 року(а.с.18-а - 24 в т.1)

Проте, позивачі належними та допустимими доказами не довели, що господарство, в якому проживали вони разом зі своїми батьками ОСОБА_7, ОСОБА_8 відносилося до господарства колгоспників, і вони мають право на 1/4 частину вказаного будинку з господарськими спорудами кожен.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_9, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачами не надано доказів, які безспірно обґрунтовували б їх вимоги, а відповідач надали суду докази про те, що працездатні члени даного двору не були членами колгоспу, що підтверджує помилковість віднесення двору до категорії колгоспного.

Доводи апелянтів про те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскаржене рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права не ґрунтуються на законі та спростовуються належними та допустимими доказами, які досліджувалися в суді першої інстанції.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що доводи апелянтів не дають підстав для скасування рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 4 квітня 2013 року, яку ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 308 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 4 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Чупікова В.В.

Судді Савчук М.В.

ОСОБА_11