Справа № 283/1782/15-ц
провадження №2/283/673/2015
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2015 року

Малинський районний суд Житомирської області в складі під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Малинська державна нотаріальна контора, відділ державної реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, -

встановив:

Позивач в липні 2015 року звернувся до суду з позовом, уточненими вимогами якого просив встановити факт прийняття ним спадщини, яка складається з ? частини будинку по вул. Кримського, 37 в м. Малині Житомирської області, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, яка померла 21 серпня 2000 року в м. Малині, визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.05.2012 року Р№2-1349, видане Малинською державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_4 на ? частину будинку №37 по вул. Кримського в м. Малині недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності на ? частину будинку №37 по вул. Кримського в м. Малині за ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 підтримала позовні вимоги, зазначивши, що 21 серпня 2000 року померла його матір ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з ? частини жилого будинку з надвірними будівлями №37 по вул. Кримського в м. Малині Житомирської області. Власником іншої ? частини домоволодіння була його рідна сестра ОСОБА_8. Спадкоємцями за заповітом, складеного матір'ю 26.10. 1995 року, були він та ОСОБА_8

Вважає, що фактично вступив у володіння та користування спадковим майном, оскільки після смерті матері доглядав за будинком та в нього знаходились будинкова книга, технічний паспорт на будинок.

В засіданні 30 листопада 2015 року представник позивача відмовилась від позову в частині визнання за своїм довірителем права власності на спадщину.

Відповідач ОСОБА_3, який є сином померлої 06 червня 2002 року ОСОБА_8, позовні вимоги не визнав з підстав того, що позивачем не доведено факту прийняття спадщини, позивач проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_1 не доглядав за будинком, оскільки це робила його матір яка й проживала в ньому. Показав, що неодноразово повідомляв ОСОБА_2 про необхідність оформлення спадщини, однак той ігнорував ці прохання, що призвело до того, що в 2012 році він та його рідний племінник ОСОБА_4 оформили на себе спадкові права на будинок та 06 грудня 2012 року продали ОСОБА_5

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_9 також заперечила щодо задоволення позову через те, що на день смерті ОСОБА_6 в будинку постійно проживали дочка померлої ОСОБА_8 з чоловіком ОСОБА_3, а також їх син ОСОБА_10 Дій, які б свідчили про фактичний вступ в управління та володіння спадковим майном позивачем не вчиняв.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_11 в обґрунтування заперечень щодо позову зазначив, що є недостовірним твердження позивача про те, що технічний паспорт та будинкова книга знаходяться у позивача, в звязку з тим, що при оформленні договору купівлі-продажу домоволодіння в 2012 році покупцю будинку були передані оригінали цих документів саме ОСОБА_3 та ОСОБА_10 В судовому засіданні судом було оглянуто оригінал будинкової книги.

Заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 3,10,11,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Встановлено, що ОСОБА_6, яка померла 21.08.2000 року заповідала належне їй на день смерті майно в рівних частках ОСОБА_8 та ОСОБА_2, а саме ? частину домоволодіння, розташованого за адресою м. Малин вул. Кримського, 37.

Після смерті ОСОБА_6 27 вересня 2012 року за заявою ОСОБА_2 була заведена спадкова справа 287/2012 (а.с.33- 39). Підставою цьому слугувало рішення Малинського районного суду Житомирської області від 13.08.2012 року про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_2 спадщини, яке ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 28.10.2013 року було скасоване.

ОСОБА_8 померла 06 червня 2002 року (а.с. 10). Згідно відповіді завідувачки Малинської державної нотаріальної контори №01-16/946 від 03.11.2015 року спадкова справа до майна ОСОБА_8 не заведена.

10 січня 2011 року помер чоловік ОСОБА_8 ОСОБА_12. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 17.05.2012 року та 30.05.2012 року спадкоємцями майна ОСОБА_3, в тому числі житлового будинку з господарськими будівлями за №37 по вулиці Кримського в м. Малині Житомирської області є в рівних частках син ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4.

За договором купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями від 06.12.2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відчужили даний будинок ОСОБА_5 З свідоцтва про право власності на нерухоме майно 37676742 від 18.05.2015 року вбачається, що будинок №37 по вулиці Кримського в м. Малині відноситься до нежитлового приміщення, магазину та належить ОСОБА_5 на праві приватної власності.

На момент смерті ОСОБА_6 згідно будинкової книги в будинку проживали та були зареєстровані її дочка ОСОБА_8, зять ОСОБА_12.

При цьому, належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 вчинив дії, передбачені ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) до матеріалів справи не надано. Зберігання у позивача оригіналів будинкової книги та технічного паспорту на будинок спростовано наданням цих документів безпосередньо суду представником ОСОБА_5 ОСОБА_11 та ОСОБА_3 відповідно (а.с. 63-70). Причин цьому представник позивача не пояснила.

Інших даних, які б підтверджували фактичний вступ ОСОБА_2 у володіння та користування спадковим майном своєї матері судом не здобуто.

Допитана за клопотанням сторони позивача свідок ОСОБА_13 показала, що після смерті ОСОБА_14 в будинку ніхто нічого не робив, а ОСОБА_15 приїжджав до м. Малина 1-2 рази в рік «провідати могили».

Свідок ОСОБА_16, яка є дочкою позивача, також не підтвердила тієї обставини, що її батько доглядав за будинком після смерті ОСОБА_6

Таким чином, наведені докази в їх сукупності дають підстави вважати про неґрунтовність заявлених вимог ОСОБА_2 про факт прийняття ним спадщини.

Є похідними та такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Крім того, відповідно до Постанови Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Компетенція суду у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначається наявністю мети досягнення наслідків юридичного значення. Разом з тим, відмовившись в судовому засіданні 30 листопада 2015 року від позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно ? частину будинку №37 по вул. Кримського в м. Малині встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_2 взагалі не має правових наслідків.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно відмовити повністю за безпідставністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом десяти днів з моменту його проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення .

Суддя