Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2015 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Василенка В.В.

при секретарі Демиденко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до ОСОБА_2

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 13 листопада 2004 року помер її батько ОСОБА_3. За життя батько 09 вересня 1988 року залишив заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Тубільцівської сільської ради Черкаського району, яким заповів їй та ОСОБА_2 все належне йому майно в рівних частинах. Спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Шевченка, 35 в с. Березняки Черкаського району Черкаської області. ОСОБА_2 спадщину не прийняла та не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, померлого 13.11.2004 року у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Шевченка, 35 в с. Березняки Черкаського району Черкаської області.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не зявився, надавши суду заяву в котрій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, але на адресу сду надійшла письмова заява про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір.

В судовому засіданні встановлено, що 13.11.2004 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 253420 виданим 15.11.2004 року Тубільцівською сільською радою Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 83.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту від 09.09.1988 року посвідченоговиконавчим комітетом Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області та зареєстрованого у реєстрі за № 91, позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 є спадкоємцями всього належного майна ОСОБА_3, померлому 13 листопада 2004 року.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно п. 23 постанови пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вустановлений законодавством строк звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи.

Відповідачка ОСОБА_2 відповідно до заповіту являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, однак вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та не прийняла спадщину. Суду відповідачка надала заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, правам та інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

18.08.2015 року на замовлення позивачки КП «ЧОО БТІ» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, що розташований по вул. Шевченка, 35 в с. Березняки Черкаського району Черкаської області. В технічному паспорті відсутні відмітки про самочинне будівництво.

Згідно довідки Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 902 від 11.06.2015 року житловий будинок з надвірними спорудами розташований по вул. Шевченка, 35 с. Березняки Черкаського району Черкаської області рахується за ОСОБА_3, померлим 13.11.2004 року.

Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення і за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 174, 197, 208, 209, 213-215 ЦПК України та ст.ст. 328, 392, 1217, 1223, 1233, 1235 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Шевченка, 35 в с. Березняки Черкаського району Черкаської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 13 листопада 2004 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5