Справа №359/5866/15-ц
Провадження №2/359/1830/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вороньківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, надвірні будівлі та господарські споруди,

встановив:

В червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 29 липня 2010 року померла його матір ОСОБА_3, якій належав житло-вий будинок, надвірні будівлі та господарські споруди по провулку Леніна, 33а в с. Воронь-ків Бориспільського району. Позивач вчасно у встановленому порядку прийняв спадщину. Однак він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки в свідоц-тві про право власності на житловий будинок відсутній підпис начальника Бориспільського районного БТІ та печатка цієї установи. Тому ОСОБА_2 просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, надвірні будівлі та господарські споруди по провулку Леніна, 33а в с. Вороньків Бориспільського району.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

Представник відповідача не зявився у судове засідання. Вороньківська сільська рада завчасно у встановленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної спра-ви.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 та дослідивши письмові до-кази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з таких підстав.

Встановлено, що 29 липня 2010 року померла ОСОБА_3 Ця обставина підтерд-жується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК №189606 від 30 липня 2010 року (а.с.4). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що за час свого життя вона склала заповіт. Тому після її смерті спадкування здійснюється за законом.

З копії свідоцтва про народження серії IV-УР №614250 (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_2 є рідним сином спадкодавиці. На підставі ч.1 ст.1261 ЦК України він є спадкоємцем першої черги за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спад-щину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З копій матеріалів спадкової справи №11/2011, заведеної після смерті ОСОБА_3 (а.с.23-29) вбачається, що 14 січня 2011 року позивач подав заяву про прийняття спадщини (а.с.24).

З огляду на це суд вважає, що у такий спосіб ОСОБА_2 прийняв спадщину, яка від-крилась після смерті його матері.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно з п.23 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка була чинною в період часу з 31 січня 1966 року до 19 січня 1996 року, бюро технічної інвентаризації вносило відомості про право власності на будинок (домоволодіння) до реєстрової книги даного населеного пункту і проставляло на документі власника реєстраційний напис за встановленою формою. Якщо на документі про право особистої власності на будинок не було місця для реєстраційного напису, власникові надавалось реєстраційне посвідчення, яке було невідємною частиною правовстановлюючого документа.

Встановлено, що 15 липня 1989 року виконавчий комітет Бориспільської районної ради видав ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на житловий будинок №360 (а.с.8). Однак на зворотній стороні цього свідоцтва відсутній підпис начальника Бориспільського районного БТІ та печатка цієї установи. Ці обставини свідчать про те, що право власності ОСОБА_3 на житловий будинок, надвірні будівлі та господарські споруди не було зареєстровано.

З огляду на це суд вважає, що ОСОБА_3 у встановленому порядку не набула право власності на житловий будинок, надвірні будівлі та господарські споруди по провулку Леніна, 33а в с. Вороньків Бориспільського району. Це право не ввійшло у спадщину, яка відкрилась після її смерті.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна може предявити позов про виз-нання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Встановлено, що ОСОБА_2 не набув право власності на спірний житловий будинок, надвірні будівлі та господарські споруди. Тому він не має права вимагати визнання за ним права власності на ці обєкти нерухомо майна. Крім того, в матеріалах спадкової справи від-сутня постанова завідувача Бориспільської районної державної нотаріальної контори про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо житлового бу-динку, надвірних будівель та господарських споруд. Ця обставина свідчить, що право влас-ності на ці обєкти нерухомого майна ніким не оспорюється.

З огляду на ці обставини суд вважає, що підстави для визнання за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, надвірні будівлі та господарські споруди по провулку Леніна, 33а в с. Вороньків Бориспільського району відсутні.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясу-ванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав.

У судовому засіданні, яке проводилось 23 вересня 2015 року, суд розяснював представ-нику позивача ОСОБА_1, що він або його довіритель ОСОБА_2 має право подати заяву про зміну предмета позову та просити суд визнати за позивачем право власності на будівель-ні матеріали та конструктивні елементи, які були використані під час будівництва житлового будинку, надвірних будівель та господарських споруд по провулку Леніна, 33а в с. Вороньків Бориспільського району. Не зважаючи на це, представник позивача ОСОБА_1 відмовився від вжиття цього заходу.

З огляду на це у виконання ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглянув цивільну справу в ме-жах заявлених вимог.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Вороньківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, надвірні будівлі та господарські споруди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд: позивачем протягом 10 днів з дня його оголошення, відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішен-ня суду.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_4