Справа № 242/4289/15-ц
Провадження № 2/242/1815/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 грудня 2015 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Хацько Н.О., при секретарі Клименко А.В., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ПРОСТО страхування» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 12.10.2015 року звернувся до суду з позовною завою про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якій зазначив, що 01.09.2014 року, о 13 годин 00 хвилин , у м. Українськ Донецької області на перехресті вул. Первомайська та вул. Чкалова по вині ОСОБА_2, який управляв мотоциклом ВАЙПЕР (номерний знак НОМЕР_1) відбулося ДТП. В даному ДТП мотоцикл HYSUNG (номерний знак АН 7648 AB) якій на праві власності належить позивачу ОСОБА_4, пошкоджено, та завдано тілесні ушкодження за даним фактом була порушено кримінальне провадження. Вироком Селидівського міського суду справа №242/177/15к відповідача, як обвинуваченого було притягнуто до відповідальності за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 Карного Кодексу України. Страхової компанією ГІАТ «ПРОСТО-страхування», якою було застраховано цивільну відповідальність винної особи, станом на 01.10.2015 року не було виплачено по страховому випадку, який стався 01 вересня 2014 року жодних коштів. Зазначив, що стягненню підлягають документально підтверджені витрати на проведення оцінки майна з визначення вартості матеріального збитку завданого мотоциклу у сумі 850 гривень, та сума франшизи в розмірі 500,00 грн., сплата якої законодавством покладається на ОСОБА_2 З вини відповідача в наслідок ДТП, він отримав середньої тяжкості ушкодження, як небезпечні для життя. Після ДТП непритомнів, знаходився у лікарні у шоковому стані, та страждав на сильний головний біль, ЗЧМТ, СГМ, закритий переломи лівого луча, поранення кінцівок, осадження та забою м'яких тканин в період з 01 вересня 2014 року по 12 вересня 2014 року перебував у лікарні. Це підтверджується судово-медичною експертизою та виписками з лікарняної карточки. Як наслідок були порушені його нормальні життєві звязки із-за неможливості продовжувати нормальний активний спосіб життя впродовж тривалого часу. Також крім фізичних страждань він зазнав і моральних переживань у звязку з ушкодженням здоровя, оскільки головний біль тривалий період не проходив і він не знав, як довго буде тривати розлад його здоровя та які наслідки в майбутньому спричинять отримані ушкодження. Просив суд, стягнути на його з ПАТ «ПРОСТО страхування» страхову виплату у сумі 27 460 грн. 08 коп., стягнути з ОСОБА_2 різницю між понесеною матеріальною шкодою та страховою виплатою у сумі 850 грн.. 00 коп. (витрати по оплаті експертизи) та розмір франшизи 500 (пятсот) грн. 00 коп., стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду заподіяну пошкодженням майна у розмірі 10 000 грн. 00 коп., а також стягнути солідарно з ОСОБА_2, ПАТ «ПРОСТО страхування» моральну шкоду заподіяну ушкодженням здоровя у розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду клопотання слухати справу без його участі.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив що різницю між понесеною матеріальною шкодою та страховою виплатою у сумі 850 грн.. 00 коп. (витрати по оплаті експертизи) та розмір франшизи 500 (пятсот) грн. 00 коп. він визнає у повному обсязі. Щодо стягнення моральної шкоди, він вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди явно завищений і не підтверджується матеріалами справи. Крім того, просив суд при винесені рішення в частині стягнення моральної шкоди звернути увагу на те, що він є інвалідом 3 групи, на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей та дружина, яка ніде не працює.

Представник відповідача ПАТ «ПРОСТО-страхування» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги визнає частково, зазначивши, що відповідно до звіту № 16 від 05.05.2015 року, вартість матеріального збитку завданого власнику мотоцикла «HYSUNG» державний номер АН 7648 AB складає 27 460 грн. 08 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Крім того, повідомляємо, що у разі надання документів, які підтверджують проведення ремонтних робіт і придбання запчастин у організації, яка є платником податку на додану вартість, а також надання для огляду відремонтованого ТЗ, страхова компанія проведе доплату страхового відшкодування з урахуванням суми податку на додану вартість. Зазначені документи страховій компанії позивачем надані не були. Таким чином після, розмір страхового відшкодування становитиме 21 458 грн. 06 коп. і дана сума визнається страховиком. Щодо позовних вимог в частині моральних збитків, ПАТ «ПРОСТО-страхування» вважає їх необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ст. 26-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Оскільки позивачу виплату шкоди за ушкодження здоровя не проводилось та позовні вимоги в зазначеній частині незаявлені тому вимоги у відшкодуванні моральної шкоди до АТ «ПРОСТО- страхування», є безпідставними та не підлягають задоволенню. Просив також, слухати справу без його участі.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

23 квітня 2014 року між ПAT «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_2 був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9547215, мотоцикла НОМЕР_2.

Відповідно до вироку Селидівського міського суд Донецької області від 11.02.2015 року, ОСОБА_2 визнано за ст. 286 ч. 1 КК України та судом встановлено, що 01 вересня 2014 року ОСОБА_2 приблизно о 13 годині в м. Українськ Донецької області, керуючи мотоциклом «Вайпер», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Першотравневій з боку вул. Лівнева в напрямку вул. Чкалова, проявляючи злочинну самовпевненість, в порушення вимог пп. 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, не зупинив керований ним транспортний засіб біля перехрестя вул. Першотравневої та Чкалова, яка є головною по відношенню до вул. Першотравневої, як того вимагає дорожній знак 2.1 Правил дорожнього руху України, продовжив рух по перехрестю з поворотом ліворуч відносно напрямку свого руху у бік с. Лисівка Марїнського району Донецької області, де в цей час рухався мотоцикл «HYOSUNG», номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, який побачив, що з другорядної дороги вул. Першотравнева на головну вул. Чкалова без зупинки виїжджає мотоцикл «Вайпер», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, застосував міри екстреного гальмування, однак заподіяти зіткненню не зміг.

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в Селидівській ЦМЛ з 01.09.2014 року по 12.09.2014 року з діагнозом ЗЧМТ, СГМ, закритий переломи лівого луча без зміщення, поранення кінцівок.

Відповідно до експертного дослідження № 16 від 05 травня 2015 року по факту пошкодження мотоцикла, вартість матеріального збитку завданого власнику мотоцикла «HYSUNG» державний номер АН 7648 AB складає 27 460 грн. 08 коп.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування заподіяної життю, здоровю та (або) ману потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У частині 22.1 статті 22 Закону зазначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

За загальним правилом та з огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що заявлені вимоги ОСОБА_3А, щодо стягнення страхової виплати внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з ПAT «ПРОСТО-страхування» є необґрунтованими, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 забезпечена полісом № АС/9547215 і сума позовних вимог заявлена в межах страхового ліміту за полісом.

Натомість вирішуючи дані позовні вимоги в їх обємі, суд вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33.3. Закону, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Статтею 34 Закону, передбачено, що страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місце знаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до ст. 22.1 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП.

Згідно ст. 29 Закону, у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Частиною 2 ст. 36 Закону передбачено, що у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем документально підтвердженні факти оплати проведення ремонту мотоцикла «HYSUNG» державний номер АН 7648 AB на адресу ПAT «ПРОСТО-страхування» не надавалися та до теперішнього часу мотоцикл не відремонтовано.

Відповідно до ст. 193 Податкового кодексу України встановлено розмір ставки податку на додану вартість у розмірі 20 %.

Відповідно до ст. 12 Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС/9547215 встановлено розмір франшизи у розмірі 510 грн. 00 коп..

Таким чином, суд вважає прийнятними доводи представника відповідача ПAT «ПРОСТО-страхування», та вважає, що сума страхового відшкодування на користь ОСОБА_3 має бути стягнення за відрахуванням 20 % ПДВ та розміру франшизи і складатиме 21 458 грн. 06 коп.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4. ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Частиною 1, 2 статті 22 ЦК України передбачено, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,

відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом…

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 своєї Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Витрати понесені ОСОБА_3 по оплаті послуг з проведення експертизи підтверджено квитанціями № 005010 від 17.04.2015 року та № 005022 від 07.05.2015 року

На підставі вищезазначеного та з огляду на те що відповідачем ОСОБА_2 позовні вимоги в частині стягнення з відповідача нього на користь ОСОБА_3 різниці між понесеною матеріальною шкодою та страховою виплатою у сумі 850 грн.. 00 коп. (витрати по оплаті експертизи) та розмір франшизи 500 (пятсот) грн. 00 коп. визнано у повному обсязі, суд вважає, що вони підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Згідно ст. 26-1 цього ж Закону визначено розмір моральної шкоди, який відшкодовується страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

За змістом ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

З аналізу вказаних норм Закону вбачається, що страхове відшкодування моральної шкоди є похідним від виплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров'ю, і розмір страхового відшкодування моральної шкоди визначається виключно від розміру виплаченого страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Таким чином, якщо потерпілому не виплачувалось страхове відшкодування за шкоду, заподіяну здоров'ю, то немає підстав для стягнення страхового відшкодування моральної шкоди з ПАТ «ПРОСТО-страхування», оскільки розмір такого відшкодування в розумінні вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначається виключно від розміру іншої страхової виплати.

Також за змістом норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Закону України «Про страхування», страховою виплатою за шкоду, заподіяну здоров'ю, є сума, яка виплачена при настанні страхового випадку внаслідок заподіяння шкоди здоров'ю потерпілого у вигляді витрат, пов'язаних з лікуванням потерпілого; шкоди, пов'язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкоди, пов'язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим.

Як вбачається з матеріалів вказаної цивільної справи, позивачем ОСОБА_3 не надано доказів того, що: він поніс вказані вище витрати та йому була заподіяна шкода внаслідок отримання тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди, він звертався до страхової компанії про страхове відшкодування такої шкоди і витрат, йому було виплачено страховою компанією страхову виплату саме за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Навпаки, зі справи вбачається, що страхова компанія страхову виплату за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не виплачувала.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що немає підстав для задоволення позову ОСОБА_3 в частині стягнення на його користь з ПAT «ПРОСТО-страхування», моральної шкоди, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я, оскільки розмір такого відшкодування визначається від страхової виплати шкоди, саме заподіяної ушкодженням здоров'я, яка потерпілому не виплачувалась.

Статтею 23 ЦК України, передбачено, що моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб.

Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи безспірні обставини: факт ДТП, яка призвело до отримання позивачем збитків, змін у житті у звязку з пошкодженням майна та ушкодженням здоровя, суд визнає, що позивачу ОСОБА_3 відповідачем ОСОБА_2 завдано моральну шкоду.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визнаючи розмір компенсації, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги конкретні обставини справи, вартість пошкодженого майна, сукупність змін у житті позивача, що зумовлено пошкодженням його майна та необхідністю його відновлення, характер та глибину повязаних з цим моральних страждань, ступінь вимушеного порушення нормального укладу її життя, та, виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної пошкодженням майна 1 500 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоровя 1 500 грн.

Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, пропорційно до задоволеної частини вимог з ПAT «ПРОСТО-страхування» необхідно стягнути судовий збір у розмірі 951 грн. 75 коп. на користь держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини вимог з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь держави судовий збір за вирішення позовних вимог майнового характеру у розмірі 487 грн. 20 коп. та немайнового характеру у розмірі 121 грн. 80 коп., всього 609 грн. 00 коп.

На підставі вищенаведеного, керуючись 22, 23, 1166, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, ст.ст. 79, 88, 212-215, 217-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ПРОСТО страхування» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ПРОСТО страхування» на користь ОСОБА_3 страхову виплату у сумі 21 458 (двадцять одна тисяча чотириста пятдесят вісім) грн. 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 різницю між понесеною матеріальною шкодою та страховою виплатою у сумі 850 (вісімсот пятдесят) грн.. 00 коп. та розмір франшизи 500 (пятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду заподіяну пошкодженням майна у розмірі 1500 (тисяча пятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду заподіяну ушкодженням здоровя у розмірі 1500 (тисяча пятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ПРОСТО страхування» судовий збір у розмірі 951 (девятсот пятдесят одна) грн. 75 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 609 (шістсот девять) грн. 00 коп. на користь держави.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя