№2/263/376/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Чертовій О.С.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: місто Маріуполь, вулиця Матросова, 12. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 2010 року ОСОБА_1 є власником домоволодіння №12 по вулиці Матросова в місті Маріуполі. У зазначеному домоволодінні зареєстровані: ОСОБА_5 - дочка померлої дружини від іншого шлюбу; діти ОСОБА_5 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_2 син померлої дружини від іншого шлюбу; ОСОБА_3 цивільна дружина ОСОБА_2 Фактично в будинку проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у будинку з 2009 року, оскільки мешкають за іншою адресою. Відповідачка ОСОБА_4 не проживає у будинку з 2008 року, після укладення шлюбу. Оскільки зазначені особи понад 1 рік не проживають у будинку без поважних причин, комунальні послуги не сплачують, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивач та його представник адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, наполягали на їх задоволенні. Додатково пояснили, що ОСОБА_2 проживає за іншою адресою, а відвідує ОСОБА_5 за місцем її проживання лише кілька разів на рік. ОСОБА_3 з 2009 року не проживає у будинку. ОСОБА_4 періодично відвідує мати ОСОБА_5, але разом із чоловіком та дитиною сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживає за іншою адресою.

Під час розгляду даної справи ОСОБА_5 та ОСОБА_2 подавали позов до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, а саме на частки у домоволодінні, розташованого за адресою: місто Маріуполь, вулиця Матросова, 12, який розглядався разом із первісним позовом, а в подальшому був залишений без розгляду. В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що в 2010 році ОСОБА_1 набув право власності на житловий будинок, розташований за адресою: місто Маріуполь, вулиця Матросова, 12, в порядку спадкування після смерті дружини та їх матері ОСОБА_9, яка померла 21 вересня 2009 року в місті Маріуполі, з урахуванням 2/3 часток у спадщині, від яких вони відмовилися. Зазначена відмова відбулася у порушення вимог законодавства.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 заперечувала проти позову зазначивши, що ОСОБА_2 проживає у вказаному домоволодінні, що підтверджено поясненнями свідків. Проживання у будинку ОСОБА_4 разом із малолітнім сином підтверджено документально. Зауважила, що ОСОБА_1 створює неможливі для проживання умови, оскільки у зимовий період вимкнув опалення, перешкоджає користуватися електрикою.

Відповідачка ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала. Зазначила, що з 1989 року, тобто з часу народження, проживає у спірному домоволодінні. Після одруження в 2008 році вона з чоловіком проживали за іншою адресою. В березні 2014 року вони вселилися у будинок, де зробили ремонт. З дозволу ОСОБА_1 вони користувалися жилою кімнатою в будинку, в якій дотепер знаходяться її речі. Через деякий час між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 виникли неприязні стосунки, і позивач унеможливив її подальше проживання у будинку, в звязку з чим в червні 2014 року вона з чоловіком залишили домоволодіння, але в листопаді 2014 року, через погіршення шлюбних стосунків, вона повернулася і проживає разом з матірю, сестрою та дитиною у кімнаті матері. ОСОБА_1 створює умови неможливі для проживання.

Відповідачка ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Визнала позовні вимоги в частині визнання її такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням.

ОСОБА_5, яка давала пояснення, як позивач за позовом до ОСОБА_1, суду пояснила, що після смерті матері, відповідач скористався її хворобливим та шляхом обману заволодів її спадщиною у вигляді частки домоволодіння. З 1986 року вона постійно проживає у спірному домоволодінні. Приблизно у 1999 році за сумісним погодженням, вони переобладнали кімнату в будинку, яка за технічним паспортом є коморою, площею приблизно 10кв.м., у житлову кімнату, в якій вона проживала разом із дочками. Разом із нею постійно проживає дочка ОСОБА_11, а з осені 2014 року дочка ОСОБА_12, разом із онуком. Трапляються випадки, коли хтось з них спить у будинку, поки інші перебувають у знайомих. ОСОБА_2 спить на веранді. ОСОБА_1 унеможливив користування іншими жилими кімнатами будинку, виключає опалення та перешкоджає користуванню електрикою.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що проживає разом із мамою ОСОБА_5, сестрою ОСОБА_4 та її дитиною в одній кімнаті у будинку №12 по вулиці Матросова в місті Маріуполі, а ОСОБА_2 проживає на веранді вказаного будинку. ОСОБА_1 створює неможливі для проживання умови, оскільки в зимовий період відключив опалення.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що ОСОБА_6 її онука, яка проживає разом із ОСОБА_5, ОСОБА_4 та її дитиною в одній кімнаті у будинку ОСОБА_1, який створює неможливі для проживання умови, оскільки в зимовий період відключив опалення.

Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15 суду пояснили, що є сусідами ОСОБА_1 Зазначили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у домоволодінні ОСОБА_1 не проживали, а ОСОБА_4 не проживає після одруження.

Свідки ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 пояснили, що ОСОБА_5 разом із дочками проживає у кімнаті невеликої площі, а ОСОБА_2 періодично проживає на веранді.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що є головою КСН «Парковий» та за зверненнями складала акти щодо проживання осіб за адресою: місто Маріуполь, вулиця Матросова, 12. Опитуванням сусідів було встановлено, що фактично в будинку проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Не проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а ОСОБА_4 з дитиною відвідує домоволодіння. Під час складання актів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були присутні, але вони прибули до домоволодіння саме для участі у зазначеній події. Зауважила, що у звязку з неприязними стосунками між ОСОБА_1, з одного боку, та ОСОБА_5 і ОСОБА_4, з другого боку, їх сусіди також розділили між собою підтримку вказаних осіб.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 20 квітня 2010 року, виданого Першою маріупольською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна дружини ОСОБА_9, яка померла 21 вересня 2009 року в місті Маріуполі, з урахуванням 2/3 часток у спадщині, від яких відмовилися: в 1/3 частці син спадкодавця ОСОБА_2, в 1/3 частці дочка спадкодавця ОСОБА_5. Спадщина складається з жилого будинку з належними до нього надвірними будівлями та спорудами за №12, розташованого по вулиці Матросова у місті Маріуполі Донецької області.

Згідно з Витягом про Реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Маріупольським БТІ 29.04.2010 року, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: місто Маріуполь, вулиця Матросова, 12.

Згідно з Технічним паспортом, складеним Маріупольським БТІ 02.03.2010 року, житловий будинок, розташований за адресою: місто Маріуполь, вулиця Матросова, 12, складається з: коридору, санвузлу, передньої, 3 жилих кімнат, комори, кухні та веранди.

Згідно з Будинковою книгою та паспортними даними за адресою: місто Маріуполь, вулиця Матросова, 12, на час розгляду справи, зареєстровані:

ОСОБА_1 з 19 серпня 1986 року,

ОСОБА_5 з 19 серпня 1986 року,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 29 квітня 2006 року,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 17 травня 1997 року,

ОСОБА_2 з 16 січня 2007 року (попередня реєстрація з 26.03.2002 року по 21.12.2006 року),

ОСОБА_3 з 28.09.2004 року (попередня реєстрація з 26.03.2002 року по 08.02.2004 року).

15 серпня 2008 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_21 від якого має дитину ОСОБА_22, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно з Актом №2 від 30.07.2014 року, складеного КСН «Парковий» за адресою: місто Маріуполь, вулиця Матросова, 12, не проживають ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 Зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 але остання не проживає. Зазначені обставин підтвердили сусіди ОСОБА_23, ОСОБА_18, ОСОБА_24

Згідно з Актом №5 від 22.09.2014 року, складеного КСН «Парковий» за адресою: місто Маріуполь, вулиця Матросова, 12, постійно не проживає ОСОБА_2 Зазначені обставин підтвердили свідки ОСОБА_25, ОСОБА_17, ОСОБА_23, ОСОБА_16

Згідно з Актом №108 від 29.12.2014 року, складеного КСН «Парковий» за адресою: місто Маріуполь, вулиця Матросова, 12, не проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1987 року. Зазначені обставин підтвердили сусіди ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_26

Згідно з Актом №3 від 26.05.2015 року, складеного КСН «Парковий», під час перевірки факту проживання осіб за адресою: місто Маріуполь, вулиця Матросова, 12, у домоволодінні були присутні ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_22, ІНФОРМАЦІЯ_3. Під час огляду кімнати, площею 9,4кв.м., в якій, за твердженнями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вони проживають, встановлено відсутність чоловічих речей. В кімнаті є один диван розмірами 1,8м. х 2,0м., побутова техніка, дитячі речі та іграшки. В акті викладені міркування, припущення та висновки представників КСН «Парковий» щодо неможливості проживання всіх зазначених осіб в одній кімнаті. Присутні під час складення акту ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_5, ОСОБА_4, адвокат ОСОБА_10 написали зауваження та заперечення щодо незгоди з актом.

ОСОБА_15 надані фотографії, які датовані 2010-2014 роками, на яких зафіксовані зустрічі ОСОБА_1 з ОСОБА_4 та її дитиною, а також іншими родичами, у домоволодінні №12 по вулиці Матросова в місті Маріуполі.

Також надані фотографії приміщень у будинку №12 по вулиці Матросова в місті Маріуполі з яких вбачається, що веранда не є жилим приміщенням, пристосованим для проживання, а кімната в якій проживає ОСОБА_5 не пристосована для проживання 1 чоловіка, 3 жінок та дитини.

Відповідно до вимог ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.71, ст.72 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.

Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік.

Вирішуючи справу суд виходить з наступного.

Сторонами не заперечувалося, що саме ОСОБА_5 та її дочка ОСОБА_6 проживають у кімнаті, площею 9,4кв.м. у будинку №12 по вулиці Матросова в місті Маріуполі.

Відповідачка ОСОБА_3 не проживає у будинку понад 1 рік, тобто втратила право користування зазначеним жилим приміщенням.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірному жилому приміщенні, оскільки твердження про епізодичне використання ним тапчану у веранді для спання не є доказом користування домоволодінням.

Суд визнає, що Акти про не проживання відповідачів у спірному домоволодінні містять розбіжності щодо часу їх не проживання, а також висновки, з якими не згодні зацікавлені особи. Проте, у зазначених документах та наданих фотознімках, зафіксовано присутність відповідачів під час складання актів та епізодичні гостьові зустрічі відповідачів з членами родини на свята та в деякі інші дні, що не є доказом фактичного постійного проживання.

Суд також вважає, що у кімнаті, в якій проживають ОСОБА_5 та її дочка ОСОБА_6, відсутні умови для одночасного проживання зазначених осіб з ОСОБА_4 разом із малолітньою дитиною, у тому числі в звязку з відсутністю відокремленого місця для постійного перебування дитини, а наявність дитячих речей та іграшок не є доказом фактичного проживання ОСОБА_4 у вказаному приміщенні.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачі понад 1 рік не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_5, а відповідно втратили право користування ним, в звязку з чим, вважає обґрунтованими твердження позивача про порушення його прав, як власника спірного житла, з боку відповідачів, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, а саме, необхідно визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком №12 по вулиці Матросова у місті Маріуполі.

Одночасно суд зауважує, що даним рішенням не порушені права ОСОБА_22, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки місцем проживання дитини є місце проживання її батьків, у даному випадку батька ОСОБА_21

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в дольовому порядку документально підтверджені витрати на правову допомогу у сумі 2000 гривень та судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок, а саме по 747,87 гривень з кожного.

Керуючись Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку №12 по вулиці Матросова у місті Маріуполі.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в дольовому порядку суму витрат на правову допомогу у сумі 2000 гривень та судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок, а саме по 747,87 гривень з кожного.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Ковтуненко