Справа № 627/806/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Л.В.Вовк

з участю секретаря О.С.Казакової,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

у с т а н о в и в :

В червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Пархомівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У своїй заяві позивач зазначив, що 08.02.2003 року померла її мати ОСОБА_4 Після смерті матері відкрилася спадщина на її майно. За життя мати позивача склала заповіт, посвідчений секретарем Пархомівської сільської ради 27 грудня 2005 року, згідно якого все своє майно вона заповіла в рівних долях своєму синові ОСОБА_5 та своїй дочці ОСОБА_3. Маючи намір прийняти спадщину, в 2015 року позивач звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії , в звязку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Прохала визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, прохав його задовольнити .

Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та прохав слухати справу у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Під час судового засідання було встановлено, що ОСОБА_6 померла 08.02.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-ВЛ № 367439, виданим Пархомівською сільською радою від 10.02.2003 року.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Пархомівсьої сільської ради 27.12.1995 року , яким все своє майно вона заповіла в рівних долях своєму синові ОСОБА_5 та своїй дочці, тобто позивачу ОСОБА_3.

08.02.2003 року ОСОБА_4 померла в с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області , про що свідчить свідоцтво про смерть.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно , а саме право на земельну частку (пай) розміром 5,04 в умовних кадастрових гектарах у землі ,яка перебуває у АТ « Україна», що підтверджується сертифікатом серії ХР № 025808.

Після її смерті , спадщину прийняв ОСОБА_5, як такий , що проживав з спадкодавицею ОСОБА_4 , що підтверджується постановою нотаріуса від 27.03.2015 року . Однак , свідоцтво про право на спадщину він в нотаріальній конторі не отримав та не оформив на своєї ім.»я право на земельну частку (пай).

26.06.2014 ОСОБА_5 помер

Після його смерті спадщину прийняв його син ОСОБА_7 , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину виданого державним нотаріусом Краснокутської ДНК від 20.05.2015 року . Відповідно до вказаного свідоцтва спадщина складається з земельної ділянки площею 4,6412 га, розташованої на території Пархомівської сільської ради , що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №020869 .

Спадкоємці ОСОБА_5 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від прийняття спадщини- права на земельну частку (пай) , відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 025808 , яка належала ОСОБА_4 та яку прийняв ОСОБА_5 відмовляються на користь позивача ОСОБА_3 , про що свідчить їх заяви , посвідчені секретарем Пархомівської сільської ради від 02.10.2015 та 30.10.2015 р.р..

Позивач ОСОБА_3 у відповідності до ст.1235 ЦК України, являється спадкоємцем по заповіту.

Маючи намір успадкувати майно , що належало матері , позивач звернулася до державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Краснокутської державної нотаріальної контори від 27.03.2015 року , ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим , що вона пропустила строк для прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців , який починається з часу відкриття спадщини ( ч.3 ст.1222. ч.1 ст. 1220 , ч.1 ст.1270 ЦК України ).

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено , що спадкоємець , який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем , має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця , який постійно не проживав із спадкодавцем , у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

При цьому слід враховувати , що поважними є причини , повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій із прийняття спадщини .

Обгрунтовуючи свій позов, ОСОБА_3 зазначила, що заяву про прийняття спадщини не подала через те , так як вважала , що прийняла спадщину , оскільки проживала з матір»ю без реєстрації у будинку по вул.Леніна,72 в с.Пархомівка.

Крім того , допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9та ОСОБА_10 пояснили, що дійсно ОСОБА_3 проживала з своєю матір»ю ОСОБА_4, доглядала за нею та поховала її. Після смерті матері , позивач користувалася її майном.

Тобто , суд прийшов до висновку , що позивач є такою , що постійно проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та є такою , що прийняла спадщину. Тому з цих підстав позивач своєчасно не подала заяву до нотаріуса для прийняття спадщини .

Зазначені обставини свідчать про наявність в розумінні ч.3. ст.1272 ЦК України поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини .

Позивач надав суду достатньо доказів на підтвердження існування причин для вчинення дій із прийняття спадщини.

За таких підстав позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці для подання заяви до Краснокутської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, після ОСОБА_4, яка померла 08.02.2003 року .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_11