Справа № 135/1088/15-ц
Провадження № 2/135/340/15
РІШЕННЯ

іменем України

04.12.2015 року Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,

при секретарі Когаль А.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та додаткових витрат на дитину, зазначивши, що під час перебування у шлюбі із відповідачем у них 12.05.1997 року народився син ОСОБА_3. В даний час шлюб із відповідачем розірвано, син знаходяться на її утриманні. Син ОСОБА_3 навчається в Уманській філії коледжу КІБіТ. Навчання є платним, період навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2016 року. Добровільно відповідач коштів на утримання сина не надає. Тому вона змушена звернутись до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на сина на період його навчання в розмірі 1000 грн. щомісячно та додаткові витрати в розмірі 1/2 частини витрат на навчання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 змінила свої позовні вимоги. Просила стягнути з відповідача на утримання сина на період його навчання в розмірі 1000 грн. щомісячно та додаткові витрати на дитину в розмірі 5000 грн. понесених витрат на навчання. Пояснила, що вона сплатила кошти за навчання сина, є ще один рік навчання, а тому хоче стягнути з відповідача всю суму, а не половину коштів за навчання. Син навчається, а тому постійно потребує коштів на утримання, на проїзд, гуртожиток, за все платить вона, коштів їй не вистачає.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що на даний час він не працює, в нього є ще одна дитина і сімя, а тому він зможе виплачувати аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно. Син своїх доходів не має, а тому він буде допомагати йому, передавати харчі, купуватиме одяг. Заперечив проти вимог позивача про стягнення додаткових витрат по оплаті за навчання, вказавши, що він не хотів, щоб син поступав у цей навчальний заклад, а тому оплачувати навчання має позивач.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Суд встановив що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

ОСОБА_3 своїх власних доходів не має, знаходиться на утриманні матері, що визнається сторонами.

Відповідно до договору про навчання від 18.08.2014 року видно, що ПВНЗ «Київський інститут бізнесу та технологій» - виконавець, ОСОБА_1 замовник, та ОСОБА_3 студент, уклали договір згідно якої виконавець взяв на себе обовязок за рахунок коштів замовника надати освітню послугу. Згідно договору обумовлена вартість освітньої послуги по курсах: 2-й курс 5100 грн., 3-й курс 5600 грн.

Згідно довідки №155 від 20.05.2015 року ОСОБА_3 навчається на 2 курсі денної форми навчання в економіко-технологічному коледжі КІБіТ за галуззю знань «менеджмент і адміністрування», спеціальністю «організація виробництва». Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2016 року.

Відповідно до довідки № 449 від 27.11.2015 року Уманської філії КІБіТ видно, що ОСОБА_3 навчається на 3 курсі денної форми навчання в економіко-технологічному коледжі КІБіТ за галуззю знань «менеджмент і адміністрування», спеціальністю «організація виробництва». Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2016 року. Сплачено за навчання всього 5100 грн., з них 19.08.2014 року 2550 грн.; 18.03.2015 року 2550 грн.

Згідно довідки від 07.08.2015 року, виданої філією «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» видно, що ОСОБА_1 працює підсобним робітником філії, зазначена її щомісячна заробітна плата.

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вини можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 184 СУ України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що позивач потребує матеріальної допомоги у звязку із навчанням сина.

Відповідач не має постійного доходу, а тому стягнення аліментів з нього слід проводити у твердій грошовій сумі, визначаючи яку суд враховує розмір заробітку позивача, стан здоровя та матеріальне становище сина сторін, який власних доходів не має, навчається, що потребує коштів на проживання, проїзд, забезпечення підручниками, тощо.

При визначенні розміру аліментів суд також враховує те, що відповідач має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на сина в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідач, спроможний сплачувати аліменти на сина у вказаному розмірі, який суд вважає обґрунтованим та таким, який визначений згідно принципів справедливості та розумності, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини справи і інтереси дитини.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на сина, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Встановлено, що позивач понесла витрати на оплату навчання сина до досягнення ним повноліття. А саме за її кошти було проведено оплату за навчання 19.08.2014 року в сумі 2550 грн. та 18.03.2015 року в сумі 2550 грн. Всього позивачем витрачено на оплату навчання сина 5100 грн.

Разом з тим, посилання позивача на те, що з відповідача підлягає стягненню 5000 грн. за навчання суд вважає необґрунтованим. Оскільки доказів оплати за навчання за 3-й курс наперед, позивачем не наданою. На даний час син сторін є повнолітнім.

Виходячи із вимог ст. 185 СК України, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком обох батьків дитини незалежно від сплати одним з них аліментів. І закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Суд вважає, що сторони порівну повинні взяти участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених навчанням. Тому з відповідача підлягають стягнення додаткові витрати, повязані з навчанням сина в розмірі 2550 грн. (5100/2=2550).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 182, 185, 199, 200 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1 на повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 10.08.2015 року і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2550 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243,6 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.

Суддя: