Справа № 2018/2-13/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року Київський районний суд м.Харкова в складі:

Головуючого судді Садовського К.С.,

при секретарі - Смирновій Т.Д.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-я особа ОСОБА_4, Харківська міська рада про визнання права користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому (враховуючи подані уточнення) просить усунути перешкоди у користуванні квартирою № 147 в будинку № 38 по вул. Академіка Барабашова в м.Харкові шляхом виселення з цієї квартири відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та зняти їх з реєстраційного обліку за цією адресою.

Свої вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що у 2005 році без достатніх правових підстав та її дозволу в квартиру АДРЕСА_1 вселився її син ОСОБА_4 разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 і донькою ОСОБА_5, які з 2006 року з метою фізично заволодіти її квартирою в цілому, почали вчиняти неправомірні дії щодо неї (виловлювати образи, бити, псувати речі) аби зробити життя нестерпним та виселити її.

ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати за нею право користування спірною квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2.

В обґрунтування свої вимог посилається на те, що з 2002 року з ініціативи свекрухи ОСОБА_3 вона стала проживати зі своєю родиною за адресою: АДРЕСА_3. Однак, з 2005 року ОСОБА_3 стала чинити перешкоди у їх спільному проживанні в квартирі пояснюючи своє бажання жити одної.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 30.11.2015 р. первісну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Держава України в особі державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, Харківська міська рада про виселення та зняття з реєстраційного обліку залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України у звязку з поданням позивачем заяви про залишення його позову без розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_3 проти задоволення позову ОСОБА_2 заперечувала та пояснила суду, що її син ОСОБА_4 з 1984 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. 1/2 частина цієї квартири на даний час належить їй на праві власності, а право власності на іншу частину ні за ким не зареєстроване. З 1996 року ОСОБА_4 залишив спірне житлове приміщення та проживав разом зі своєю дружиною та їх спільною дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в будинку 85 по вул. Підгірній в с.Лєбяже, Чугуївського району, Харківської області. В 2005 році ОСОБА_4 разом з дружиною та дочкою без її згоди вселився в квартиру АДРЕСА_1 та зареєстрував ОСОБА_5 З цього часу ОСОБА_4 став влаштовувати скандали, застосовує до неї фізичне та психологічне насильство, псує її речі та меблі, у звязку із чим вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, посилаючись на те, що у жовтні 2002 року, у звязку із погіршенням стану здоровя дочки та на запрошення своєї свекрухи ОСОБА_3 переїхала разом з чоловіком та дочкою в квартиру АДРЕСА_1, в якій ОСОБА_4 має реєстрацію. До 2005 року разом з ОСОБА_3 проживали однією сімєю, разом робили ремонт в квартирі, прибирали, готували їжу, сплачували нарахування за комунальні послуги. Однак, після цього відношення з ОСОБА_3 погіршилися, стали виникати конфліктні ситуації і остання звернулась до суду з позовом про її виселення. Своє ставлення ОСОБА_3 пояснювала, що бажає жити одна і не хоче бачити їх у своїй квартирі. Всі ці роки вона проживає в спірній квартирі та іншого місця мешкання не має. За місцем проживання своїх батьків в квартирі АДРЕСА_4, в якій має у власності частку, набуту під час приватизації, мешкати не може оскільки з батьками багато років не спілкується.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 вважає, що надані суду докази свідчать про набуття ОСОБА_2 право на проживання на спірній житловій площі.

Третя особа, ОСОБА_4, просить позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити, повністю підтвердивши пояснення позивача.

Третя особа, ОСОБА_5 подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність (т.2 а.с.1).

Третя особа, Харківська міська рада, свого представника в судове засідання не направила повторно, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про причини неявки представника не повідомила.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно рішення Київського районного суду м.Харкова від 02.04.2014 року, яке набуло законної сили, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить ? частина квартири АДРЕСА_5 (а.с. 175-178, 198).

В судовому засіданні встановлено, що право власності на іншу ? частину вказаної квартири не зареєстроване.

Згідно довідки ЖК «Приозерний» 71 № 326 від 02.08.2005 р. в квартирі АДРЕСА_5 зареєстровані ОСОБА_3, її рідний син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Станом на час розгляду справи кількість та особи зареєстрованих у вищезазначеній квартирі не змінилось.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Вирішуючи спори про право користування жилим приміщення осіб, які вселилися до наймача, суд повинен зясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним їх місцем проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. При цьому, як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність, чи відсутність прописки, сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала, чи вселилась туди як член сімї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

В судовому засіданні встановлено, що в жовтні 2002 року до квартири АДРЕСА_5 в якості члена сімї ОСОБА_3 разом з дочкою та чоловіком також вселилась та проживає по даний час ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка є дружиною ОСОБА_4 (т.1 а.с. 63).

Ці обставини підтверджуються довідкою 23 дитячої лікарні м.Харкова, що з 2003 року на «Д» обліку з діагнозом вегето-судинна дистонія знаходиться ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.1 а.с. 82), даними індивідуальної карти амбулаторного хворого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_6, яка містить записи починаючи з початку 2003 року (т.2 а.с. 27-28); довідкою Харківського ліцею № 110 проте, що ОСОБА_5 з 2002 р. навчається в цьому учбовому закладі (т.2 а.с. 25); квитанціями про сплату комунальних послуг за період з 20.11.2002 по 13.02.2005 р. (т.1 а.с. 88-108).

Належним та допустимих доказів, які б спростували ці обставини ОСОБА_3 суду не надала. Копії актів про не проживання на спірній житловій площі ОСОБА_4 та членів його сімї, що були складені з 1999 по березень 2002 року не можуть бути взяті до уваги, оскільки, як встановлено судом, родина ОСОБА_4 заселилась в квартиру лише у жовтні 2002 року.

Факт проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 відповідач ОСОБА_3 визнає, оскільки ставила питання про її виселення.

Керуючись ст.ст. 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 6, 9, 64, 65 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, право користування квартирою, розташованою за адресою: м.Харків, вул.Барабашова, б. 38, кв.147.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ