Справа № 462/6744/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року Залізничний районний м. Львова в складі:

головуючого-судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить стягувати із ОСОБА_2, аліменти на утримання син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., та 2500 грн. на утримання доньки Вікторії, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно до досягнення ними повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що з 25.11.1995 року перебувала в шлюбі з відповідачем, який 20.11.2014 року розірвано в судовому порядку. В шлюбі в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька Вікторія, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею, перебувають на її утриманні. Відповідач не цікавиться життям та вихованням дітей, не надає матеріальної допомоги на їхнє утримання, хоча є працездатним та має можливість та обовязок надавати допомогу на утримання дітей, що й стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Суд, ухвалив справу розглядати без участі позивача, яка подала заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує /заява в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового повідомлення, однак повідомлення про вручення поштового відправлення було повернуте поштовим відділенням у звязку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що відповідач свідомо не бажав отримати таке, адже як вбачається із відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Львівській області, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.13/, на яку й було направлено дане повідомлення, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки не повідомив, крім цього, позивач зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно вимог ч.1 ст.184 даного Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається із розяснень, даних в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК.

Як встановлено судом, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано в судовому порядку 20.11.2014 року /а.с.3/, в якому в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька Вікторія, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.4, 5/.

Судом встановлено, що неповнолітній син ОСОБА_3 та малолітня донька сторін Вікторія проживають разом з матірю на вул. Ряшівська, 13/24 у м. Львові /а.с.7/, та, що відповідач не несе витрати на утримання дітей, хоча може надавати кошти на утримання своєчасно і систематично, оскільки працездатний та інших утриманців немає.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, зокрема, що позивач ОСОБА_1 офіційно не працевлаштована, однак працює на декількох роботах, має нерегулярний дохід, стан здоровя малолітньої доньки Вікторії, яка проходить курс лікування в реабілітаційному центрі «Левеня», що стверджується довідкою №55/04 від 13.02.2015 року, а також те, що відповідач офіційно не працює, однак за твердженням позивача перебуває на роботі за кордоном.

Виходячи з наведеного та враховуючи обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також вимоги ст.182 СК України і розяснення дані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати, а також з врахуванням встановленого ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати 1378 грн. та прожитковий розмір для дітей віком від 6 до 18 років - 1455 грн., що є наближеним до мінімальної заробітної плати, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.09.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із ОСОБА_2 слід стягнути 487,20 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, ст.ст.180, 181, 182 Сімейного Кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати аліменти із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, та малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 /вісімсот/ гривень на кожну дитину, щомісячно, до їх повноліття, починаючи з 11 вересня 2015 року.

В межах місячної суми стягнення аліментів допустити негайне виконання рішення суду.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в розмірі 487 /чотириста вісімдесят сім/ гривень 20 копійок в дохід держави.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.