Провадження № 2п/201/155/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

головуючого судді Батманової В.В.,

при секретарі Гоц Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2015 року розглянута цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Дане рішення постановлено заочно з повним задоволенням позовних вимог.

27.11.2015 від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд вищевказаного заочного рішення, яка мотивована тим, що на адресу відповідача не надходило повістки про виклик до суду, крім того, існують розбіжності в сумі, яка підлягає стягненню, позивачем не враховані квитанції на суму 219,00 доларів США від 04.08.2008 та суму 177,00 доларів США від 02.07.2010.

Сторони в судове засідання не зявилися, однак відповідно до ч.1 ст. 231 ЦПК України це не перешкодою для розгляду заяви

Дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення, суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2015 року розглянута цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Дане рішення постановлено заочно з повним задоволенням позовних вимог.

Обставини, на які посилається відповідач ОСОБА_1 ним не були доведені та не впливають на суть постановленого рішення від 16жовтня 2015 року, оскільки 04.08.2008 було сплачено не 219,00 доларів США, а 219,00 гривень, що підтверджується доданою до заяви про перегляд заочного рішення квитанцією (а.с. 63). Що стосується квитанції на суму 177,00 доларів США від 02.07.2010 (а.с. 64), відповідно до наданого банком розрахунку вона була врахована під час визначення розміру заборгованості (а.с. 23).

Відповідно до ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню у тому разі, коли суд встановить, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Отже, суд прийшов до висновку про відсутність достатніх підстав, передбачених ст.232 ЦПК України, для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Зважаючи на вищевикладене, та враховуючи, що заявником не зазначено в заяві посилань на належні та достатні докази, що мають істотне значення для вирішення справи по суті, доводи заявника зводяться до переоцінки доказів по справі, що є компетенцією суду, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.231-232 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 16 жовтня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Батманова