Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/669/15-ц
Провадження № 2/553/454/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.11.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Новака Ю.Д.,

при секретарі - Каленіченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «Полтавський дослідний механічний завод» в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві про визнання акту недійсним від 30.11.2006 року про нещасний випадок пов»язаний з виробництвом,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Полтави надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить визнати акт недійсним від 30.11.2006 року про нещасний випадок пов»язаний з виробництвом.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що до позивача надійшов адміністративний позов до якого було додано акт від 30.11.2006 року про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом стосовно ОСОБА_7. У даному акті зафіксовано, що 12 жовтня 1985 року на підприємстві стався нещасний випадок, а сааме, внаслідок самовільного запускання ножиць ОСОБА_7 отримав травму лівої руки. Про цей випадок та існування зазначеного акту голові ліквідаційної комісії до надходження вимоги ОСОБА_6 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві від 07.08.2013 року №3580/02-09 відомо не було. Головою ліквідаційної комісії проведено огляд архівних документів на підприємстві, внаслідок чого не виявлено жодних документів, які б підтверджували факт настання нещасного випадку. Відповідно до Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, всі підприємства повинні розслідувати нещасні випадки, які сталися на їхній території або за її межами при виконанні роботи за завданням адміністрації, а також при доставці робітників або службовців на місце роботи на транспортні підприємства. Безпосередньо після настання нещасного випадку акт про нещасний випадок складено не було, на підприємстві відсутня будь-яка інформація щодо настання нещасного випадку, в тому числі довідка з лікарні з зазначенням причини травмування, виписка з акту огляду МСЕК та інше. Лише 30 листопада 2006 року комісію, призначеною наказом ВАТ «ПДМЗ» проведено розслідування нещасного випадку, що стався 12 жовтня 1985 року на Полтавському ливарно-механічному заводі. Розслідування було проведено через 21 рік після настання нещасного випадку, що унеможливлює встановлення всіх фактичних обставин, за яких стався нещасний випадок. Крім того, в акті розслідування нещасного випадку та акті про нещасний випадок зазначено про відсутність свідків нещасного випадку та відомостей про осіб, дії або бездіяльність яких призвела до нещасного випадку.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Представники відповідача ОСОБА_6 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві також просили відмовити в його задоволенні, крім того просили застосувати строк позовної давності у зв»язку з його пропуском позивачем.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволеню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що на час звернення потерпілого ОСОБА_7 із заявою про проведення розслідування щодо настання нещасного випадку, що стався 12.10.1985 року, в 2006 році діяв порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві №1112 від 25.08.2004 року.

Відповідно до п.7 Порядку проведення розслідування № 1112 розслідування проводиться у разі раптового погіршення стану здоров'я працівника або особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, одержання ними поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання та інших отруєнь, одержання теплового удару, опіку, обмороження, у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, у разі зникнення працівника під час виконання ним трудових обов'язків, а також у разі смерті працівника на підприємстві.

Згідно п.8 Порядку проведення розслідування № 1112 про кожний нещасний випадок потерпілий або працівник, який його виявив, чи інша особа - свідок нещасного випадку, повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу уповноважену особу підприємства і вжити заходів до подання необхідної допомоги потерпілому.

У разі настання нещасного випадку безпосередній керівник робіт (уповноважена особа підприємства) зобов'язаний: терміново організувати подання першої медичної допомоги потерпілому, забезпечити у разі необхідності його доставку до лікувально-профілактичного закладу; роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених пунктом 41 цього Порядку), зобов'язаний негайно:

1)повідомити з використанням засобів зв'язку про нещасний випадок: робочий орган виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства за встановленою Фондом формою; підприємство, де працює потерпілий, - якщо потерпілий є працівником іншого підприємства; органи державної пожежної охорони за місцезнаходженням підприємства - у разі нещасного випадку, що стався внаслідок пожежі; установу державної санітарно-епідеміологічної служби, яка обслуговує підприємство, - у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння);

2)утворити наказом комісію з розслідування нещасного випадку (далі - комісія) у складі не менше ніж три особи та організувати розслідування.

Відповідно до п.11 Порядку проведення розслідування № 1112 до складу комісії включаються керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій спеціаліста з питань охорони праці (голова комісії), керівник структурного підрозділу підприємства, на якому стався нещасний випадок, представник робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства (за згодою), представник первинної організації профспілки, членом якої є потерпілий, або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці, якщо потерпілий не є членом профспілки, інші особи.

Роботодавець своїм наказом затверджує склад комісії та відповідно до вищевказаного Порядку сприяє роботі комісії з метою своєчасного і об'єктивного проведення розслідування нещасного випадку. Як вбачається із матеріалів справи, це було зроблено роботодавцем - ВАТ «Полтавський дослідний механічний завод» відповідно до вимог законодавства. Наказом від 22.11.2006 року № 26 було призначено комісію з розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_7 у складі: голова комісії - інженер з охорони праці ВАТ «Полтавський дослідний механічний завод» - ОСОБА_3, члени комісії - начальник відділу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві - ОСОБА_8, голова профкому ВАТ «Полтавський дослідний механічний завод» - ОСОБА_4

Відповідно до данного Порядку до складу комісії входять керівник служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці, представник Фонду за місцезнаходженням підприємства, представник первинної профспілки, а також представник підприємства, інші особи. Потерпілий або уповноважена ним особа, яка представляє його інтереси, не входить до складу комісії, але має право брати участь у її засіданнях, вносити пропозиції, подавати документи щодо нещасного випадку, давати відповідні пояснення, в тому числі викладати в усній і письмовій формі особисту думку щодо обставин і причин настання нещасного випадку та одержувати від голови комісії інформацію про хід проведення розслідування.

Члени комісії мають право одержувати усні чи письмові пояснення щодо нещасного випадку та проводити опитування роботодавця, посадових осіб, інших працівників підприємства, у тому числі потерпілого та опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, робити необхідні запити, пов'язані з проведенням розслідування.

Згідно Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою та всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до aктa за формою Н-5 як його невід'ємну частину. Так акти за формою Н-1 та Н-5 підписані членами комісії без викладення окремої думки та затверджені головою правління ВАТ «Полтавський дослідний механічний завод» ОСОБА_2. Всі члени комісії згодні були з матеріалами та висновками проведення розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_7.

Представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві був лише членом комісії і акти затверджувалися роботодавцем.

Відповідно до п.13 Порядку проведення розслідування № 1112 комісія зобов'язана протягом трьох діб: обстежити місце нещасного випадку, одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону-праці; з'ясувати обставини і причини нещасного випадку; визначити, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, розробити заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 2 у трьох примірниках, а також акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 3 у шести примірниках, якщо цей нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, або акт про нещасний випадок, не пов'язаний з виробництвом, за формою НПВ згідно з додатком 4, якщо цей нещасний випадок визнано таким, що не пов'язаний з виробництвом, і передати їх на затвердження роботодавцю; акти форми Н-5 і форми Н-1 підписуються головою і всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом зазначених актів член комісії письмово викладає свою окрему думку, яка додається до акта форми Н-5 і є його невід'ємною частиною, про що робиться запис в акті форми Н-5.

Згідно п.14 Порядку проведення розслідування № 1112 визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових обов'язків, у тому числі у відрядженні, а також ті, що сталися у період: перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням роботи, починаючи з моменту прибуття працівника на підприємство до його відбуття, який повинен фіксуватися відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або виконання завдань роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також виконання заходів особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підприємству, або на іншому транспортному засобі, наданому роботодавцем; використання власного транспортного засобу в інтересах підприємства з дозволу або за дорученням роботодавця в установленому роботодавцем порядку; виконання дій в інтересах підприємства, на якому працює потерпілий, тобто дій, які не належать до трудових обов'язків працівника (подання необхідної допомоги іншому працівникові, дій щодо запобігання аваріям або рятування людей та майна підприємства, інших дій за розпорядженням або дорученням роботодавця); ліквідації аварії, наслідків надзвичайної ситуації техногенного і природного характеру на виробничих об'єктах і транспортних засобах, що використовуються підприємством; подання необхідної допомоги або рятування людей, виконання дій, пов'язаних із запобіганням нещасним випадкам з іншими особами у процесі виконання трудових обов'язків; надання підприємством шефської допомоги; перебування у транспортному засобі або на його стоянці, на території вахтового селища, у тому числі під час змінного відпочинку, якщо настання нещасного випадку пов'язане з виконанням потерпілим трудових обов'язків або з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або середовища; прямування працівника до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами або до будь-якого об'єкта за дорученням роботодавця; прямування до/чи з місця відрядження згідно з установленим завданням.

Відповідно до п.8 Порядку проведення розслідування № 1112 не визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками: за місцем постійного проживання на території польових і вахтових селищ; під час використання ними в особистих цілях транспортних засобів, машин, механізмів, устаткування, інструментів, що належать або використовуються підприємством (крім випадків, що сталися внаслідок їх несправності).

Згідно п.20 Порядку проведення розслідування № 1112 нещасні випадки реєструються у журналі за формою згідно з додатком 6 роботодавцем, а у разі нещасного випадку, що стався з особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, - робочим органом виконавчої дирекції Фонду, в якому зареєстровано цю особу.

У відповідності до п.22 Порядку проведення розслідування № 1112 примірник затвердженого акта форми Н-5 разом з примірником затвердженого акта форми Н-1 (або форми НПВ), примірник карти форми П-5 - у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) протягом трьох діб надсилаються роботодавцем: потерпілому або особі, яка представляє його інтереси; робочому органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства. Примірник затвердженого акта форми Н-1 (або форми НПВ) протягом трьох діб надсилається роботодавцем: керівникові структурного підрозділу підприємства, де стався нещасний випадок, для здійснення заходів щодо запобігання подібним випадкам; територіальному органу Держнаглядохоронпраці за місцезнаходженням підприємства; первинній організації профспілки, представник якої брав участь у роботі комісії, або уповноваженій найманими працівниками особі з питань охорони праці, якщо потерпілий не є членом профспілки.

Відповідно до п.24 Порядку проведення розслідування № 1112 примірник акта форми Н-5 разом з примірником акта форми Н-1 (або форми НПВ), карти форми П-5 - у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), матеріалами розслідування підлягає зберіганню на підприємстві протягом 45 років, у разі реорганізації підприємства - передаються правонаступникові, який бере на облік цей нещасний випадок, а у разі ліквідації підприємства - до державного архіву. У робочому органі виконавчої дирекції Фонду примірник акта форми Н-5 разом з примірником акта форми Н-1 (або форми НПВ), карти форми П-5 - у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) підлягає зберіганню протягом 45 років.

Згідно п.26 Порядку проведення розслідування № 1112 нещасний випадок, про який своєчасно не було повідомлено безпосереднього керівника чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку, коли він стався).

Відповідно до п.39 Порядку проведення розслідування № 1112 роботодавець зобов'язаний у п'ятиденний строк після одержання припису за формою Н-9 видати наказ про виконання запропонованих у приписі заходів, а також притягнути до відповідальності працівників, які допустили порушення законодавства про охорону праці. Про виконання цих заходів роботодавець повідомляє письмово орган Держнаглядохоронпраці, посадова особа якого видала припис, в установлений ним строк.

У відповідності до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві №1112 строк давності на проведення розслідування про нещасний випадок на виробництві не діє.

Крім того, в судовому засіданні не знайшов підтвердження той факт, що головою ліквідаційної комісії не було виявлено жодних документів, які б підтверджували факт настання нещасного випадку з наступних підстав.

Так акти за формою Н-1 та Н-5 зберігаються на підприємстві у роботодавця згідно Переліку типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій із зазначенням строків зберігання документів зберігаються 45 років.

Так представниками позивача не вірно зазначені обставини, за яких стався нещасний випадок: «в акті розслідування нещасного випадку та в акті про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, даний інцидент стався 12 жовтня 1985 року, внаслідок самовільного запускання ножиць ОСОБА_7 отримав травму лівої руки». В акті розслідування нещасного випадку форма Н-5 та в акті про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом Н-1, що стався 12.10.1985 року зазначено такі обставини, за яких стався нещасний випадок п.3: «12 жовтня 1985 року, майстер дільниці Полтавського ливарно-механічного заводу, ОСОБА_9 дав завдання різнику металу ОСОБА_7 нарізати на гільйотинних ножицях заготовки з листа металу. Близько 9-00 год. ОСОБА_7 виконував роботи по нарізанню металу, вмикаючи гільйотинні ножиці за допомогою кнопки керування, яка знаходилася на лівій стороні станини механізму. Захисна огорожа для запобігання потрапляння рук в небезпечну зону, була відсутня. Завершивши роботи по нарізанню металу, ОСОБА_7 вирішив дістати останній шматок заготовки руками. В цей час відбулося самовільне запускання ножиць, внаслідок чого ОСОБА_7 отримав травму лівої руки. Негайно було повідомлено керівництво цеху. До травмпункту потерпілого було доставлено транспортом підприємства.». В п. 4 Акту розслідування нещасного випадку зазначено, що причинами нещасного випадку є технічна несправність гальм гільйотинних ножиць.

Відповідно до Порядку нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси. Тому строк давності на розслідування нещасних випадків які сталися на виробництві та професійних захворювань не діє.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Враховуючи, що акт про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом був складений 30.11.2006 року, а позовна заява подана 23 лютого 2015 року, строк позовної давності сплинув.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11, 209,214-215, 217,218 ЦПК України, Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві №1112, Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» , суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ПАТ «Полтавський дослідний механічний завод» в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві про визнання акту недійсним від 30.11.2006 року про нещасний випадок пов»язаний з виробництвом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_10