Справа №484/1389/15-ц 04.12.2015 04.12.2015 04.12.2015
Провадження №22-ц/784/2538/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 484/1389/15-ц
Провадження №22ц/784/2538/15
Категорія 39 Головуючий у 1-й інстанції: Маржина Т.В.
Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Кутової Т.З.,

із секретарем судового засідання: Богуславською О.М.,

за участю: позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника 3-ї особи ТОВ «ЕМS-ЕФЕКТ» - ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Первомайського міськрайонного суду від 17 вересня 2015 року за його позовом до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ТОВ «ЕМS-ЕФЕКТ», про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно та частину статутного фонду підприємства,

в с т а н о в и л а :

В квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно та частину статутного фонду підприємства.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що 27 червня 2014 року померла його мати ОСОБА_6, після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з 1/2 частини наступного майна: причепа ЧЗ 81021 державний номер НОМЕР_1; земельної ділянки по вул. Л. Шмідта, 23 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1 га; земельної ділянки площею 0,4 га для ведення садівництва в садовому товаристві «Надія», частини статутного капіталу «ЕМS-ЕФЕКТ».

Позивач зазначав, що вказаний причеп та земельна ділянка, яка розташована по вул. Л. Шмідта, 23 в м. Первомайську, хоча і зареєстрована за ОСОБА_4, але придбана в період шлюбу із спадкоємцем ОСОБА_6 А тому ? частина цього майна є спадковим майном. Крім цього позивач зазначав, що в період шлюбу із спадкодавцем відповідач ОСОБА_4 як учасник ТОВ «ЕМS-ЕФЕКТ» вніс кошти у статутний фонд цього підприємства, а тому спадкодавцю належала ? частина, внесених останнім коштів.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є він, відповідач ОСОБА_4 - чоловік померлої та ОСОБА_5 - мати померлої.

ОСОБА_2 також вказував, що він та ОСОБА_4 вчасно прийняли спадщину, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори. ОСОБА_5 в нотаріальному порядку відмовилася від спадщини на його користь. Але отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно він не має можливості із-за відсутності у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину зазначеного майна.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду від 27 травня 2015 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ТОВ «ЕМS-ЕФЕКТ».

Рішенням Первомайського міськрайонного суду від 17 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Постановлено визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_6, померлої 27 червня 2014 року, право власності на 1/3 частину причепа легкового-В ЧЗ 81021, державний номер НОМЕР_1; на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,04 га для ведення садівництва в садовому товаристві «Надія», яка належала ОСОБА_6 на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-МК № 004328, виданого Первомайською районною радою 19 лютого 1999 року, зареєстрованого за № 3091.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на 1/3 частину земельної ділянки по вул. Л. Шмідта, 23 у м. Первомайську площею 0,1 га та на 1/3 частину статутного внеску у ТОВ «ЕМS-ЕФЕКТ» відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 243 грн. 64 коп. витрат по сплаті судового збору.

Скасувано арешт, накладений ухвалою суду від 10.04.2015 року на земельну ділянку по вул. Л. Шмідта, 23 у м. Первомайську для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га та на внесок ОСОБА_4 у статутний фонд ТОВ «ЕМS-ЕФЕКТ».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду внаслідок неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 померла 27 червня 2014 року (а.с.215). Згідно копії спадкової справи, заведеної 04 вересня 2014 року Первомайською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями ОСОБА_6, які в установлені законом строки прийняли спадщину, є позивач син померлої, ОСОБА_4 чоловік померлої та ОСОБА_5 мати померлої (а.с. 214, 228). Остання в вересні 2014 року, тобто в строк, передбачений ч. 1 ст. 1273 ЦК України, відмовилась від спадщини на користь позивача (а.с. 223).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач, відповідач та третя особа ОСОБА_5 є спадкоємцями першої черги.

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу видно, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з 13 січня 1988 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 21). Згідно копії дублікату технічного паспорту від 30 листопада 2010 року ОСОБА_4 є власником причепу ЧЗ 81021, державний номер НОМЕР_1 (а.с. 98).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Із листа нотаріуса Первомайської державної нотаріальної контори від 22 січня 2015 року видно, що видати позивачу свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_6 неможливо у звязку із відсутністю у нього право установчих документів на спадкове майно. Відповідач пояснив у засіданні апеляційного суду, що оригінали документів на спадкове майно знаходяться у нього, але він відмовляється надати їх позивачу і нотаріусу.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції на підставі ст.ст. 60, 70 СК України, вірно вважав, що вказане майно придбано ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в період шлюбу, а тому відповідно спадковим майном є його ? частина. Із врахуванням відмови ОСОБА_5 від частини спадкового майна на користь позивача, суд вірно визнав за останнім в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину вказаного причепа.

Із матеріалів справи також вбачається, що спадкодавцю ОСОБА_6 на праві власності належала земельна ділянка в садівничому товаристві «Надія» площею 0,04 га, що підтверджується копією державного акту на право власності на землю серії 1У-МК № 004328, виданого 19 лютого 1999 року Первомайською районною радою ( а.с.99).

Із змісту вказаного державного акту видно, що земельна ділянка передана спадкодавцю ОСОБА_6 в порядку приватизації.

Згідно п.5 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Із врахуванням наведеного та відмови ОСОБА_5 від частки в спадковому майні на користь ОСОБА_2, останній в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 має право на 2/3 частини вказаної земельної ділянки.

Із змісту мотивувальної частини позовної заяви, апеляційної скарги, пояснень в судовому засіданні апеляційної інстанції видно, що позивач просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 2/3 частини зазначеної земельної ділянки, а не на 1/3 частину цього майна як він помилково зазначив в указаних документах.

Ухвалюючи рішення в даній частині, суд не звернув належної уваги на зміст вимог позивача в цій частині, а тому помилково вважав, що із врахуванням вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом слід визнати право власності на 1/3 частину вказаної земельної ділянки.

Тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення в цій частині слід змінити, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини земельної ділянки в садівничому товаристві «Надія», яка належала на праві власності спадкодавцю ОСОБА_6

Із матеріалів справи також видно, що відповідно до державного акту на право власності на землю відповідач ОСОБА_4 являється власником земельної ділянки, розташованої по вул. Лейтенанта Шмідта, 23 у м. Первомайську, площею 0,1000 га. Дана обставина підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №868200, виданого Первомайською міською радою на підставі рішення Первомайської міської ради від 25 березня 2009 року №6 та зареєстрованого 26 червня 2009 року в управлінні Держкомзему м. Первомайська за №83. Даний державний акт свідчить, що дана земельна ділянка передана у власність ОСОБА_4 в порядку приватизації (а.с. 97).

Тому відповідно до п.5 ч.1 ст. 57 СК України суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у визнанні в порядку спадкування за законом права власності на дану земельну ділянку, оскільки вона не являється спадковим майном.

Доводи апеляційної скарги позивача про помилковість висновків суду першої інстанції в цій частині рішення є безпідставними, оскільки суперечать положенням п.5 ч.1 ст. 57 СК України.

Разом з тим, доводи представника позивача в апеляційній скарзі стосовно помилкового висновку суду щодо відмови в задоволенні вимог про визнання права власності на 1/3 частину статутного фонду ТОВ «ЕМS-ЕФЕКТ» підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні вимог позивача про визнання права власності на 1/3 частину статутного фонду ТОВ «ЕМS-ЕФЕКТ», суд виходив із безпідставності цих вимог ОСОБА_2, оскільки, на думку суду, спадкодавець як дружина учасника вказаного товариства мала право лише на частину відповідних доходів товариства, а не на частину внеску ОСОБА_4 як учасника товариства у статутний фонд останнього.

Проте з таким висновком не можна погодитись, оскільки він не відповідає положенням матеріального права, якими врегульовано ці спірні правовідносини, та вимогам процесуального права.

Згідно статуту ТОВ «ЕМS-ЕФЕКТ» затвердженого рішенням зборів засновків (учасників) ТОВ «ЕМS-ЕФЕКТ» (протокол №1 від 10 червня 2002 року) та установчого договору товариства, затвердженого рішенням зборів засновків (учасників) ТОВ «ЕМS-ЕФЕКТ» (протокол №1 від 10 червня 2002 року) ОСОБА_4 є учасником цього товариства і його внесок у статутний фонд становить 302461 грн.58 коп., що складає 49% частки статутного фонду (а.с. 66- 72).

Права правонаступників (спадкоємців) померлого учасника товариства з обмеженою відповідальністю регулюються нормами цивільного законодавства (ст.ст. 147, 148 ЦК України), Законом України «Про господарські товариства» та положеннями статуту товариства.

Частино 5 ст. 147 ЦК України передбачено перехід до спадкоємця фізичної особи-учасника товариства з обмеженою відповідальністю частки учасника (спадкодавця) у статутному капіталі, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства. Розрахунки із спадкоємцями учасника, які не вступили до товариства, здійснюються відповідно до положень ст. 148 ЦК України.

Статтею 55 Закону України «Про господарські товариства» також визначено, що у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступникам (спадкоємцям), які не вступили до товариства, видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала спадкодавцю, вартість якої визначається на день смерті учасника.

Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за Конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст. 61 СК України від 19 вересня 2012 року №17-рп/2012 (справа №1-8/2012) правової позиції Верховного Суду України, викладеній у Постанові від 03 червня 2015 року (справа № 6-38цс15) грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя, стають власністю цього товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформується в іншій обєкт право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому одним з визначних є той факт, що грошові кошти набуті подружжям під час їх спільного проживання.

Тому помилковим є висновок суду першої інстанції стосовно того, що позивач як спадкоємець має право на спадкування лише частини прибутку підприємства.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_7 видно, що вимоги про визнання права власності на частину статутного фонду ТОВ «ЕМS-ЕФЕКТ» предявлені до ОСОБА_4, тоді як належним відповідачем за цими вимогами є дане товариство.

Всупереч вимогам ст.ст. 15, 30, 33 ЦПК України ТОВ «ЕМS-ЕФЕКТ» судом залучено до участі у справі третьою особою, а питання щодо залучення останнього належним відповідачем у справі судом не обговорювалось.

У п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення, і вони стосуються окремих його частин, зокрема у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню, розподілу судових витрат тощо. Якщо помилки у такому рішенні стосуються фактичної сторони справи чи правового обґрунтування рішення, то їх усунення необхідно вважати також зміною рішення, тому апеляційний суд не повинен усувати такі помилки ухвалою із зазначенням про залишення рішення без змін з його уточненням чи доповненням.

Тому рішення суду першої інстанції в частині правового обґрунтування відмови в задоволенні вимог ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину статутного фонду ТОВ «ЕМS-ЕФЕКТ» слід змінити, оскільки ці вимоги розглянуті судом із неналежним відповідачем, а висновки по суті вимог в цій частині не відповідають положенням матеріального права.

Посилання в апеляційній скарзі на помилковість висновків суду, викладених в ухвалі про забезпечення позову, не заслуговують на увагу, оскільки ухвала суду про забезпечення позову, постановлена судом першої інстанції 10 квітня 2015 року, позивачем не оскаржувалась.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду від 17 вересня 2015 року в частині задоволення вимог ОСОБА_2 щодо визнання права власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,04 га для ведення садівництва в садовому товаристві «Надія» змінити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 27 червня 2014 року, право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,04 га для ведення садівництва в садовому товаристві «Надія», яка належала ОСОБА_6 на підставі державного акту серії ІУ-МК № 004328, виданого Первомайською районною радою 19 лютого 1999 року, зареєстрованого за № 3091.

Це ж рішення в частині відмови ОСОБА_2 в задоволенні вимог про визнання права власності на 1/3 частину статутного капіталу ТОВ «ЕМS-ЕФЕКТ» змінити в частині правового обґрунтування.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: