Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2799/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чорнобривець О. С.
УХВАЛА

Іменем України

08.12.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Чорнобривець О.С.

суддів - Потапенка В.І.

ОСОБА_2

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2015 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

встановила:

У серпні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування зазначали, що 23.10.2007 року між сторонами укладено кредитний договір за умовами якого відповідач на умовах платності, строковості та повернення отримала кредитні кошти в сумі 30 000 грн. на термін до 23.10.2012 року. Відповідач не виконала свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 10.07.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 98777,29 грн, яка складається з: 19677,36 грн. - заборгованість за кредитом; 8019,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1860,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 64278,23 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4691,78 грн. - штраф ( процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 98777,29 грн., судові витрати.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник банку ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги, просив їх задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_5 заперечив проти апеляційної скарги, просив її відхилити, рішення першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК України колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між сторонами 23.10.2007 року укладено договір на отримання кредиту в розмірі 30 000 грн. на термін до 23.10.2012 року під 15 % річних. Відповідач зобов'язався повернути кредитні кошти, відсотки за користування кредитом, комісію та інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно наданого розрахунку борг по кредитному договору станом на 10.07.2015 року становить 98 777 грн. 29 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову суд дійшов висновку, що позовні вимоги передчасні та не підлягають задоволенню, оскільки позивачем ставиться питання про стягнення суми боргу з боржника без урахування вартості іпотечного майна, без вирішення питання щодо його реалізації відповідно до рішення суду та визначення суми боргу непокритого іпотечним майном.

Колегія суддів погоджується з висновком суду.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 33 Закону України Про іпотеку визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Матеріалами справи підтверджується, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між сторонами 23.10.2007 року було укладено договір іпотеки, за яким позичальником ОСОБА_3 в іпотеку надано житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул.Б.Хмельницького, 17 с. Межиричка Голованіського району Кіровоградської області (а.с. 31-33).

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 20.04.2011 року у справі за позовом ПАТ Комерційний банк Приват Банк до ОСОБА_3 про звернення стягнення та виселення, позовні вимоги банку задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за кредитним договором станом на 03.02.2011 року у розмірі 30 706,87 грн. (а.с.34-35) шляхом продажу майна позивачем, з наданням

всіх повноважень для укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. В порядку виконання судового рішення відповідач виселена з житлового будинку по вул. Б. Хмельницького б. 17, с. Межирічка Голованівського району, що підтверджується актом державного виконавця від 03.06.2013 року.

Положення ч. 1 ст. 11 Закону № 898-ІV, яким установлена відповідальність майнового поручителя перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобовязання виключно в межах вартості предмета іпотеки, передбачає право кредитора стягнути непокриту предметом іпотеки суму боргу з боржника у разі, якщо вартість іпотечного майна є меншою від заборгованості за основним зобовязанням. Зважаючи на те, що фактична ціна продажу предмету іпотеки в процесі його реалізації може змінюватися, то вимога про стягнення суми боргу непокритого іпотечним майном повинна заявлятися лише після фактичного звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.47 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержатель має право отримати решту суми заборгованості з іншого майна боржника включно у тому разі, коли одержана від реалізації предмета іпотеки сума не покриває його вимогу.

Такий же порядок отримання заборгованості у випадку недостатності суми від реалізації іпотечного майна передбачено у п.26 Іпотечного договору.

Таким чином, вимога про стягнення суми боргу непокритого іпотечним майном може заявлятися лише після фактичного звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі й тоді, коли іпотечне майно належить боржнику за основним зобовязанням.

Дана позиція викладена у Розділі VІІ Аналізу судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна.

Крім цього, пунктом 35.5 Іпотечного договору визначена сторонами вартість предмету іпотеки 43 000 гривень повністю покривала суму боргу на час ухвалення рішення суду.

Стороною позивача не надано доказів на підтвердження доводів щодо неможливості виконання рішення суду, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи, надав їм належну оцінку та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 311-314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: