Справа № 357/3580/14-ц Головуючий у І інстанції Голуб А. В.
Провадження № 22-ц/780/6228/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 02.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

02 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Приходька К.П.,

суддів Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Дрозд Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів за електроенергію,-

встановила:

у березня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Посилався на те, що ПАТ «Київобленерго» є новим найменуванням ПАТ «АЕС Київобленерго», яке було правонаступником всіх прав та обовязків ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго».

Також позивач вказував на те, що споживання електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією, однак такий договір відповідачі не уклали, споживаючи електроенергію та не сплачуючи її вартість в повному обсязі.

Позивач вказував на те, що за судовим наказом №357/1347/13-ц 2н/357/793/13 від 15.02.2013 року з ОСОБА_2 стягнуто 1 984,65 грн. боргу за спожиту електроенергію по показникам лічильника 23601 кВт/год станом на 08.12.2012 року.

Але відповідачі до даного часу не сплатити борги за спожиту електроенергію та допустили порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, шляхом самовільного підключення до електромережі енергопостачальника без порушення схеми обліку, про що складено акт від 20.07.2013 року №К021523 за участю ОСОБА_3, також в присутності останньої на засіданні комісії Білоцерківського РП з розгляду актів про порушення ПКЕЕН розглянуто акт №К021523, про що складено протокол №0210 від 05.08.2013 року підписаний ОСОБА_3 зі згодою укласти договір про користування електричною енергією та укласти договір реструктуризації.

Крім того позивач вказував на те, що відповідно до п.3.1.4, п.3.2, п.3.3, п.3.4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562 за формулою 3.1 цієї Методики по акту нарахована сума 435,16 грн. Позивач вказував на те, що відповідачами також не сплачений борг за спожиту електроенергію в сумі 1 183,19 грн.

Позивач просив стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно 1 618,35 грн.

Заочним рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» 1 618,35 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2014 року в повному обсязі. Зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом було допущено неповне зясування обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими.

Також вказав, що станом на момент звернення позивача до суду, він не був споживачем послуг по користуванні електричною енергією, що також підтверджується Актом про порушення від 20 липня 2013 року. Також судом першої інстанції не враховано обставин, що між позивачем та відповідачем відсутній договір, де чітко прописані права та обовязки.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 27.04.2006 року нотаріально посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_4 в реєстрі за №2-2425 ОСОБА_2 являється власником квартири АДРЕСА_1.

У відповідності до договору №243191 про користування електричною енергією побутовим споживачем від 04.04.2007 року, укладеного між сторонами ОСОБА_2 є споживачем електричної енергії за адресою: м. Біла Церква, вул. Шолом Алейхема 94 кв. 91, що підтверджується копією вказаного договору.

Згідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як передбачено п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року №1357 (зі змінами), споживач зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Крім того згідно з ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Також в ст.526 ЦК України, вказано, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст.19 Закону «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

У відповідності до п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 р. №1357 (зі змінами), споживання електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електроенергією між споживачем і електропостачальником.

Згідно з п. 1 договору за №243191 про користування електричною енергією побутовим споживачем від 04.04.2007 року, за цим договором енергопостачальник бере на себе зобовязання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до граничної потужності 1,7 кВт, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобовязується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. В п. 11 вказаного договору зазначено, що споживач зобовязується оплачувати спожиту електроенергію відповідно до умов п.16 цього договору.

Згідно до п.16 вказаного договору, оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку по рахунках, надісланих споживачу поштою чи персоналом РЕМ.

Крім того, встановлено, що згідно до судового наказу №357/1347/13-ц 2-н/357/793/13 від 15.02.2013 року з ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто 1984,65 грн. боргу за спожиту електроенергію по показникам лічильника 23601 кВт/год станом на 01.12.2012 року, що підтверджується копією вказаного судового наказу.

Також за 2013 рік з показників лічильника 23601 кВт/год станом на 01.01.2013 року по показники 28105 кВт/год станом на 13.12.2013 року спожито 4 504 кВт/год електроенергії на суму 1 766,49 грн. сплачено 801,95 грн. та 22,61 грн., за січень-лютий 2014 року спожито 732 кВт/год електроенергії на суму 241,66 грн., оплачено 0,00 грн. Всього борг за спожиту електроенергію складає 1 183,19 грн., що підтверджується особовою карткою споживача.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції вірно встановив, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 1 183,19 грн.

20.07.2013 року працівниками позивача у відповідача за адресою: м. Біла Церква, вул. Шолом Алейхема 94 кв. 91 було виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі електропостачальника іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку, пломба на клемній кришці відсутня, споживач числиться відключений 16.12.2010 року, електроенергія споживається, рахунки на сплату електричної енергії «нульові», про що було складено акт про порушення 20.07.2013 року №К 021523. З вказаного акту вбачається, що він був складений в присутності ОСОБА_3, яка підписала вказаний акт. Наведене підтверджується копією вказаного акту.

У відповідності до пунктів 3.1.4,3.2,3.3,3.4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами вищевказаних Правил, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 04.05.2006 року №562, відповідачу ОСОБА_2 позивачем була нарахована сума до сплати 435,16 грн.

Відповідно до ст.26 цього Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії зобовязаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів. Споживач енергії несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією.

Крім того в п.2 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ України від 26.07.1999 року №1357 (зі змінами), розяснено, що самовільне підключення - споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

В п.53 вказаних Правил передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил.

У разі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

У відповідності до п.48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 р. №1357 (зі змінами), споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно п.37 вищевказаних Правил енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушенням, допущеним споживачем під час користування електричною енергією.

Розмір завданих електропостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником електропостачальника показань чи технічної перевірки приладів обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності.

Також як зазначено у підпункті 4 пункту 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 N562, Методика застосовується, зокрема, в разі самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, сума електричної енергії, не облікованої внаслідок вказаного порушення, складає 435,16 грн.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «Київобленерго» належить стягнути збитки, заподіяні порушенням Правил користування електричною енергією, в сумі 435,16 грн.

Також суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача складає 1 618,35 грн.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку задовольнивши позов частково.

Тому доводи апелянта в апеляційній скарзі про порушення норм матеріального права при його ухваленні, на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються дослідженими належними та допустимими доказами по справі.

Оскільки рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційні скарги і залишити рішення суду без змін.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді