У Х В А Л А

09 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

суддів Григоренка М.П., Ковальчук Н.М.,

секретаря судового засідання Шептицька С.С.,

за участю

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Рівненської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, що зявились у судове засідання, перевіривши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду за п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України з підстав повторної неявки у судове засідання належно повідомленого позивача.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивачка в апеляційній скарзі вказує на її незаконність та необгрунтованість.

Посилається на те, що вона не була належним чином повідомлена, жодного повідомлення не отримувала, хоча щоденно перевіряла поштову скриньку.

За викладених обставин просить ухвалу скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подала до суду позов до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

31 серпня 2015 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 30 вересня 2015 року.

Залишаючи позов без розгляду та посилаючись на п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка, яка належним чином повідомлена про розгляд справи, повторно не зявилася в судове засідання і не подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, на підставі якого прийнята оскаржувана ухвала, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

За змістом зазначеної норми правом на залишення заяви без розгляду суд наділений в разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1, суд мотивував свою ухвалу тим, що позивачка 30 вересня та 29 жовтня 2015 року повторно не з'явилася в судові засідання, хоча про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Однак, матеріали справи не містять доказів щодо належного повідомлення позивачки про судовий розгляд справи в порядку, визначеному ч.5 ст.74 та ч.1 ст.76 ЦПК України.

Як вбачається з повідомлень про вручення поштового відправлення на 30 вересня та 29 жовтня 2015 року, які адресовані ОСОБА_1 (а.с. 10-14), останні повернулися до суду без вручення їх адресату, з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Виходячи із зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що на час розгляду справи 30 вересня та 29 жовтня 2015 року даних про належне повідомленння позивачки про розгляд її позовної заяви у суду не було.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими, проте позивачка була позбавлена права на судовий захист.

З огляду на викладене, суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо залишення позовної заяви без розгляду за відсутності даних про належне повідомлення позивачки про час і місце розгляду справи.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як прийнята з порушенням норм процесуального права та невідповідності висновків обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись п.4 ч.2 ст.307, ст.ст.311,313,314,315,317,324,325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.М. Рожин

Судді М.П.Григоренко

ОСОБА_3