АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7692/15 Головуючий 1 інстанції
Справа № 635/3959/15-ц ОСОБА_1
Категорія: сімейні Доповідач - Швецова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Бровченка І.О., Малінської С.М.

за участі секретаря - Єрьоменко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року позивачка ОСОБА_2 року звернулася до суду з позовом, у якому вказувала на те, що вони з відповідачем по справі ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 01 лютого 2005 року, що підтверджується свідоцтвом № 234464.

Від вказаного шлюбу вони мають малолітню дитину: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання та виховання їхньої спільної дитини не надає, хоча має неофіційний заробіток, а сама позивачка не спроможна матеріально забезпечити сина, позаяк на теперішній час не працює, знаходячись на обліку у центрі зайнятості.

Посилаючись на вказані обставини позивачка ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 3000 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі позову.

Відповідач ОСОБА_3 заявлені до нього вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 550 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, зазначивши, що з листопада 2014 року надає матеріальну допомогу на утримання дитини у меншому розмірі порівняно з попередніми роками, останній раз у розмірі 500 гривень - 23 вересня 2015 року, крім того, на день народження дитини 31 серпня 2015 року він подарував останньому грошові кошти у розмірі 1000 гривень. На даний час він неофіційно підробляє будівельником та отримує деякий дохід з земельної ділянки, в середньому його дохід складає приблизно 2500 гривень щомісячно. Крім того відповідач зазначив, що припинення шлюбно-сімейних стосунків з позивачем ніяким чином не вплинуло на його спілкування з сином, з яким він на протязі всього часу спілкувався та регулярно щомісячно перераховував на його утримання грошові кошти у розмірі приблизно 2500-4000 гривень, крім того купував та передавав дитині предмети побуту, одяг, необхідні для навчання речі, побутову техніку, в тому числі ноутбук, мобільні телефони, телевізор, одяг, а також сплачував послуги стоматолога та купував необхідні ліки. Відповідач зазначив, що він добре заробляв, будучи фізичною особою підприємцем та займаючись реалізацією овочів і фруктів та мав змогу дбати про дитину, вони разом з матірю повністю знаходилися на його забезпеченні, оскільки остання ніколи не працювала. На даний час він майже не отримує доходу з підприємницької діяльності. Крім того, вже тривалий час проживає однією сімєю з іншою жінкою, яка 02 листопада 2014 року отримала внутрішньо-суглобний перелом двоберцевої кістки, у звязку з чим проходить реабілітаційні процедури. Також остання має неповнолітню дитину, про яку відповідач також дбає. Окрім вищевказаних обставин в обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначав про наявні кредитні зобовязання через купівлю будинку, за якими на даний час утворився чималий борг. Таким чином, через відсутність доходу відповідач знаходиться у скрутному матеріальному стані та не в змозі сплачувати аліменти в тій сумі, в якій бажає позивач, сплата аліментів у такому розмірі призведе до виникнення боргу по аліментам та тяжких наслідків, які призведуть до кримінальної відповідальності, що є неприпустимим для відповідача. Позивачем не надано жодного доказу про повне утримання нею сина та про відсутність матеріальної допомоги відповідача на утримання останнього.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 750 (сімсот п'ятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 26 травня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок в дохід держави на розрахунковий рахунок Управління Державної казначейської служби України у Харківському районі Харківської області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 звернулася на нього з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на те, що судом першої інстанції не в повному обсязі зясовано обставини по справі, невірно дана оцінка доказів, що призвело до неправильного вирішення справи, що є безпідставною причиною для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення по суті її позовних вимог, яким просила стягнути з ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно.

Крім того, апелянтка у своїй апеляційній скарзі зазначила, що через високий ріст цін на продукти, товари, комунальні послуги вона в змозі самостійно у повному обсязі утримувати сина. До того ж вона проживає разом з сином та батьками-пенсіонерами. Батько взагалі є інвалідом другої групи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що позивачем були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. 01 лютого 2005 року шлюб між сторонами розірваний, про що видане свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ №234464 від 01 лютого 2005 року.

Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем за адресою: м. Харків, пр.. 50 років ВЛКСМАДРЕСА_1, що також підтверджується довідкою Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «КЕДР» №77/21 від 06 квітня 2005 року, відповідач з сімєю не проживає, що не заперечується сторонами по справі.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 та встановлюючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд першої інстанції виходив з того, що відповідач офіційно не працює, має мінливий нерегулярний дохід та враховував його матеріальний стан та потреби малолітньої дитини.

Такі висновки рішення суду підтверджені дослідженими з додержанням вимог цивільно-процесуального закону доказами, яким дана належна оцінка у сукупності з обставинами справи..

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що через високий ріст цін на продукти, товари, комунальні послуги позивачка не в змозі самостійно у повному обсязі утримувати сина, висновків суду не спростовують.

Доводів на підтвердження іншого розміру заробітної плати відповідача, ОСОБА_2 не надала.

При ухваленні судового рішення, суд першої інстанції в повному обсязі врахував умови які враховуються при визначенні розміру аліментів.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами, виключно в інтересах дитини, та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії