Справа № 372/4019/15-ц Головуючий у І інстанції Мора О. М.
Провадження № 22-ц/780/5989/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 9 03.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 24 вересня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту перебування у відрядженні у зоні відчуження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції у певний період, зацікавлена особа Управління пенсійного фонду України в місті Обухові та Обухівському районі,

встановила:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Обухівського районного суду Київської області із зазначеною заявою. У своїй заяві посилалася на те, що УПФУ в м. Обухові відмовила їй в оформленні пенсії за віком, оскільки в неї відсутня довідка про час роботи (перебування) на ліквідації аварії на ЧАЕС та розяснила право звернення до суду для встановлення даного факту.

Тому, просила встановити факт її перебування у зоні відчуження в селищі Зелений Мис Чорнобильського району Київської області у відрядженні на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції у період з 09 грудня 1986 року по 10 січня 1987 року з підстав, передбачених ст. ст. 234, 257 ЦПК України.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24 вересня 2015 року відмовлено у відкритті провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

На зазначену ухвалу ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до Обухівського районного суду Київської області. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, яке полягає в тому, що суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не звернув увагу на те, що зміст її заяви направлений на отримання відповідних виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто на підтвердження юридичного факту, який у подальшому може бути підставою для отримання вказаних виплат. Крім того, суд не звернув уваги на розяснення п. п. 1, 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у цивільній справі, суддя обґрунтовував свої висновки тим, що дана заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що як убачається зі змісту заяви та доданих до неї документів, зверненню до суду із даною заявою передувало звернення заявника до УПФУ в місті Обухові та Обухівському районі із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС.

Листом від 14.09.2015 року за № 5112/11 Управління відмовило заявнику у призначенні вказаної пенсії з підстав відсутності у заявника належного документального підтвердження про період участі (роботи) в ліквідації аварії на ЧАЕС та інших первинних документів, в яких зазначено періоди такої роботи.

Також у даному листі зазначено, що справи про встановлення фактів участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також статусу ліквідатора не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Не підлягають розгляду в судах і заяви про встановлення факту безпосередньої участі протягом певного періоду на будь-яких роботах, пов'язаних із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також у роботах на діючих пунктах санітарної обробки людей і дезактивації техніки.

Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому чинним законодавством.

У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 „Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено про звернення уваги судів на те, що відповідно до статей 255, 271 Цивільного Процесуального Кодексу України (ЦПК) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 14 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України розяснено, що заяви про встановлення факту участі в роботах, пов'язаних з усуненням аварії на Чорнобильській АЕС або її наслідків, розглядаються судами за наявності даних про те, що заявник не має можливості одержати документи, необхідні для видачі йому посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Такі заяви підлягають задоволенню за наявності достовірних доказів про безпосередню участь заявника у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням аварії на Чорнобильській АЕС, її наслідків у зоні відчуження, в тому числі в проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також у роботах на діючих пунктах санітарної обробки людей і дезактивації техніки, у роботах з особливо небезпечними умовами праці, пов'язаними з ліквідацією наслідків цієї аварії, що виконувалися за завданням уряду за межами зони відчуження, якщо такі роботи виконувались в певні періоди і за умов, визначених ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і прийнятими відповідно до цього Закону постановами Кабінету Міністрів України.

Встановлено, що заявниці ОСОБА_2 07.09.2005 року Київською облдержадміністрацією видано дублікат посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 р., категорія 2, серія А № 514900 (а. с. 13).

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов вірного висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі, оскільки факт, про встановлення якого заявник просить суд, не підлягає встановленню в порядку цивільного судочинства. Разом з тим діючим законодавством України встановлений інший порядок їх вирішення, зокрема шляхом оскарження відмови Управління ПФУ до суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про відмову у відкритті провадження у справі, ухвала суду від 24 вересня 2015 року постановлена з додержанням норм матеріального і процессуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі та передбачених ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 24 вересня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді