Справа № 360/1036/15-ц Головуючий у І інстанції Міланіч А. М.
Провадження № 22-ц/780/5329/15 Доповідач у 2 інстанції Лащенко В. Д.
Категорія 56 26.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

26 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Лащенка В.Д.,

суддів: Ігнатченко Н. В., Сушко Л. П.,

при секретарі Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 15 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк», треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_5, про захист прав споживачів,

встановила:

У травні ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Кредит Європа Банк», треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_5, про захист прав споживачів.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на те, що між нею та ПАТ «Кредит Європа Банк» 28 серпня 2008 року було укладено договір про надання споживчого кредиту в розмірі 27 970, 85 доларів США, з кінцевим строком повернення кредиту до 30 серпня 2016 року за додатковою згодою від 30 березня 2009 року.

29 квітня 2014 року позивачка в зв'язку зі складним фінансовим становищем звернулась до банку з листом, в якому просила змінити відсоткову ставку, перерахувати залишок заборгованості в доларах США у національну валюту України, реструктурувати залишок заборгованості, змінити крайню дату погашення щомісячного платежу, однак відповідні на це звернення відповідач їй не надав.

Крім того, банком списувались грошові кошти з валютного рахунку позивачки на власний розсуд, чим було позбавлено власника рахунку можливості розпоряджатись даними грошовими коштами.

Неодноразово уточнивши позовні вимоги остаточно просила визнати бездіяльність ПАТ «Кредит Європа Банк», яка полягає у ненаданні відповіді на заяву - звернення ОСОБА_3 від 29 квітня 2014 року вх. №873 порушенням права споживача кредитних послуг на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації в рамках виконання умов кредитного договору від 28 серпня 2008 року, зобов'язати відповідача надати відповідь на вказану заяву-звернення в рамках виконання закону України «Про захист прав споживачів», визнати факт списання грошових коштів банком з валютного рахунку позивачки без її доручення з 24 вересня 2008 року по 26 березня 2014 року порушенням прав споживача банківських послуг, зобов'язати відповідача видати ОСОБА_3 виписку на паперовому носії з даного валютного рахунку про зарахування та рух грошових коштів за вказаний період.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 15 липня 2015 року в позові ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням третя особа ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 серпня 2008 року між позивачкою та ПАТ «Кредит Європа Банк» було укладено договір про надання споживчого кредиту, за яким ОСОБА_3 було надано кредит в сумі 27 970,85 доларів США, з терміном погашення заборгованості за кредитом до 30 серпня 2016 року за додатковою угодою від 30 березня 2009 року (а.с.5-8,37-40,75-76).

В цей же день, 28 серпня 2008 року між позивачкою та ПАТ «Кредит Європа Банк» було укладено договір банківського рахунку та відкриті на ім'я позивачки поточні рахунки в доларах та гривнях (а.с.9-14).

29 квітня 2014 року позивачка звернулась до банку із заявою-зверненням, в якій у зв'язку зі складним фінансовим становищем просила змінити відсоткову ставку за наданим їй кредитом, перерахувати залишок заборгованості в доларах США у національну валюту України, реструктурувати залишок заборгованості, змінити крайню дату погашення щомісячного платежу, не застосовувати до неї штрафних та інших санкцій, передбачених кредитним договором. На вказане звернення відповідач відповіді не надав (а.с.15-16,34-35).

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка посилається на те, що банком їй не була надана відповідь на її заяву від 29 квітня 2014 року як споживача банківських послуг, що є порушенням вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про інформацію».

Проте, як вбачається із заяви позивачки від 29 квітня 2014 року, даною заявою позивачка просила відповідача змінити істотні умови договору щодо сплати відсотків за кредитом, перерахунку залишку заборгованості в доларах США у національну валюту України, реструктуризації залишку заборгованості, зміни крайньої дати погашення щомісячного платежу та незастосування до неї штрафних та інших санкцій, передбачених кредитним договором, але жодного прохання про надання якоїсь інформації дана заява не містить. Надання ж кредитором в обов'язковому порядку відповіді на пропозицію змінити умови договору законодавством не передбачена.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Заява позивача про зміну процентної ставки за користування споживчим кредитом, зміну валюти платежу за договором, зміну механізму нарахування відсотків, є пропозицією (офертою) про зміну істотних умов договору про надання споживчого кредиту. Пропозиція (оферта) боржника змінити істотні умови договору під час його виконання не потребує обов'язкової відповіді на неї кредитора, який з нею не згодний.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо вимог про визнання факту списання грошових коштів банком з валютного рахунку позивачки без її доручення з 24 вересня 2008 року по 26 березня 2014 року порушенням прав споживача банківських послуг та зобов'язання відповідача видати їй виписку з даного валютного рахунку про зарахування та рух грошових коштів за вказаний період, судом правомірно відмовлено в позові, оскільки п.1.14 договору про надання споживчого кредиту від 28 серпня 2008 року з метою виконання своїх зобов'язань за цим договором позивачка надала відповідачу право договірного списання коштів зі своїх поточних рахунків, відкритих у банку, у порядку та черговості погашення, що визначені Умовами надання банком споживчих кредитів для придбання транспортних засобів «Авто в кредит». П.1.7 вказаних Умов визначене поняття договірного списання з рахунку клієнта у валюті без подання клієнтом платіжного доручення. П.4.2.3 Умов позивачка як клієнт доручила банку в дату списання чергового платежу за графіком платежів списувати з рахунку у порядку договірного списання наявні грошові кошти у межах, які не перевищують суми чергового платежу, відповідно до черговості, а п.4.2.4 - доручила списувати прострочені платежі та неустойки (а.с.5-6,38-40).

Крім того позивачка не зверталась до відповідача із заявою про надання їй виписки з валютного рахунку, а банк не відмовляв у наданні такої інформації.

Необхідну інформацію про банківський кредит позивач одержав до укладення договору про надання споживчого кредиту, а в процесі виконання може одержати довідку про стан погашення чи руху коштів за поточними рахунками, відкритими для виконання грошових зобов'язань (п.п. 1.8,1.9 договору).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимоги.

Зазначений висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи, а також узгоджується з нормами матеріального і процесуального права, які судом правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права при його ухваленні, які передбачені ст. ст. 309, 310 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді