справа №619/4807/15-ц
провадження №2-о/619/180/15
У Х В А Л А

10 грудня 2015 року Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

встановив

Ухвалою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 12 листопада 2015 року заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,залишено без руху та заявнику було запропоновано виправити недоліки указані в ухвалі суду, а саме: Відповідно до ч.3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Статтею 258 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. 2. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.В п.12 розяснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Як зазначала ОСОБА_1 встановлення факту належності державного акту на право приватної власності на землю необхідно їй для отримання кадастрового номеру на земельну ділянку, при цьому не зазначала, якими доказами може бути підтверджено факт, що саме з цієї причини їй відмовлено в отриманні кадастрового номеру і довідку про неможливість виправлення помилки органом, що видав державний акт.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення заявником копія ухвали отримана 25.11.2015 року.

Не дивлячись на ці вказівки, указаний термін, указані недоліки не виконані, тому заява підлягає поверненню заявнику.

Згідно ч.2 ст. 121 ЦПК України, якщо заявник, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Частиною 4 ст. 121 ЦПК України передбачено, що про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,

постановив

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документувизнати неподаною та повернути заявнику.

Розяснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. М. Нечипоренко