Ухвала

іменем україни

10 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДьоміноїО.О., Демяносова М.В., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про встановлення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод в користуванні домоволодінням та земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2012 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 12 березня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником 23/50 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що розташований по АДРЕСА_1

Вказала, що відповідно до технічного паспорту на домоволодіння

від 12 травня 2010 року, загальна площа житлового будинку складає

68,1 кв. м, який має дві квартири. Квартира № 1 перебуває у користуванні ОСОБА_5, а квартира № 2 перебуває в користуванні позивача.

Посилаючись на те, що оскільки порядок користування земельною ділянкою між співвласниками визначено не було та у зв'язку з переходом до позивача права власності на 23/50 частки домоволодіння і земельної

ділянки, позивач просила встановити порядок користування земельною ділянкою площею 831,3 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, з урахуванням ідеальних часток співвласників домоволодіння та усунути перешкоди в користуванні домоволодінням та земельною ділянкою шляхом забезпечення доступу до будинку, що розташований за вказаною адресою, надати ключі від воріт, демонтувати клумби та огорожі, що знаходиться між домоволодінням АДРЕСА_2.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2012 року позовні вимоги задоволено.

Визначено порядок користування земельною ділянкою по

АДРЕСА_1 відповідно до висновку

№ 1159-1160/23 будівельно-технічної експертизи від 3 грудня

2012 року та виділено в особисте користування співвласнику

ОСОБА_4 з часткою 23/50, цільну ізольовану земельну ділянку

площею 359,6 кв.м /зеленого кольору/, що прилягає до фасадної,

правої бічної та задньої меж та 1/2 частки земельної ділянки

загального користування із співвласником ОСОБА_5, площею

22,8 кв. м. /жовтого кольору/ зі збереженням існуючого для

співвласників входу на земельну ділянку загального користування для квартир № 1 та № 2 з боку АДРЕСА_1.

Виділено співвласнику ОСОБА_5 в особисте користування цільну ізольовану земельну ділянку з часткою 27/50, площею

426,1 кв.м /червоного кольору/, що прилягає до фасадної та лівої бічної

меж та 1/2 земельної ділянки загального користування із співвласником ОСОБА_4, площею 22.8 кв. м. /жовтого кольору/ зі збереженням

існуючого для співвласників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 входу на земельну ділянку загального користування для квартир № 1 та № 2 з боку АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_4

в користуванні домоволодінням по АДРЕСА_1 шляхом передачі ключів від воріт домоволодіння, демонтажу квіткової клумби, а також дворової огорожі, що розташована між домоволодінням

АДРЕСА_2.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 12 березня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині зобов'язання ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_4 в користуванні домоволодінням по АДРЕСА_1 шляхом демонтажу дворової огорожі, що розташована між домоволодінням АДРЕСА_2, і в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить частково скасувати судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що висновком будівельно-технічної експертизи запропоновано раціональний варіант землекористування між співвласниками домоволодіння, оскільки розподіляє між співвласниками земельну ділянку відповідно до їх ідеальних часток, що ставить всіх співвласників в рівні умови землекористування.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_4 в користуванні домоволодінням по АДРЕСА_1 шляхом демонтажу дворової огорожі, що розташована між домоволодінням АДРЕСА_2, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні вказаних вимог, оскільки, відповідно до додатку № 1 висновку експертизи № 1159-1160/23, відстань між зовнішньою стіною житлового будинку квартири № 1 та лівою бічною межею сусідньої огорожі складає 2.80 м (а.с. 71-72) і відстань між будинками АДРЕСА_2 не змінювалась, тому обґрунтовано вказав, що підстави для задоволення таких вимог відсутні.

Відповідно до вказаного судова колегія дійшла висновку, що судами вірно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалені із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують і зводяться до переоцінки доказів.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня

2012 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від

12 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.О. Дьоміна
Судді:М.В. Демяносов В.М. Коротун