233 № 233/3208/15-ц
19 серпня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
при секретарі Теліціній О.О.,
представника позивача -
відповідачів -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача - ПАТ «Дельта Банк» - в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур'єр».
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
З'ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 19 серпня 2005 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 9/2005-0280ФО (а.с. 11-14).
Відповідно до п.п. 1.1, 2.1, 2.4 кредитного договору № 9/2005-0280ФО від 19 серпня 2005 року позичальник ОСОБА_1 отримала від ПАТ «Кредитпромбанк» кредит у вигляді невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії у національній валюті України та/або в іноземній валюті в межах загальної суми 5000,00 дол. США за офіційним курсом Національного банку України на дату надання кожного кредиту на такі цілі: купівлю нерухомості, споживчі цілі, з кінцевою датою повернення 18 серпня 2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,40% річних.
Згідно п. 4.1.1 позичальник зобов'язується починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту на купівлю нерухомості забезпечити погашення отриманого кредиту таким чином, щоб починаючи з відповідного числа кожного календарного місяця заборгованість за кредитом не перевищувала суми, що визначена графіком, який міститься в п. 4.1.1 договору.
Згідно п.п. 5.1, 5.2, 5.3 кредитного договору № 9/2005-0280ФО розрахунок процентів за кредитом здійснюється на фактичну суму заборгованості за кредитом, починаючи з дня його надання позичальнику. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісяця в останній робочий день місяця, та в день повного погашення кредиту позичальником, але не пізніше терміну, вказаного у пункті 1.1 договору. При розрахунку процентів враховується фактична кількість днів в розрахунковому періоді та році, якщо кредит наданий у національній валюті України, або фактична кількість днів в розрахунковому періоді та 360 днів у році, якщо кредит наданий в доларах США або євро. При розрахунку процентів враховується перший день та не враховується останній день користування кредитом.
19 серпня 2005 року в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 9/2005-0280ФО від 19 серпня 2005 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 9/2005-0280ФО/2 (а.с. 15-16).
У відповідності до п.п. 1.1, 1.2, 1.3 договору поруки № 9/2005-0280ФО/2 від 19 серпня 2005 року поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 9/2005-0280ФО від 19 серпня 2005 року, укладеним між банком та позичальником; поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору; поручитель бере на себе зобов'язання відповідати перед банком в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник.
26 червня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., за реєстром № 1441 (а.с. 3-8), відповідно до умов якого ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, а ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитним та забезпечувальними договорами.
Як вбачається із Витягу з Додатку до Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Кредипромбанку на користь Дельта Банку від 26.06.2013 року (а.с. 9) ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги до ОСОБА_1, ОСОБА_2 за кредитним договором № 9/2005-0280ФО від 19 серпня 2005 року.
Пунктом 6.3 кредитного договору № 9/2005-0280ФО від 19 серпня 2005 року передбачене право банку відмовитися від надання позичальнику передбачених договором кредитів частково або в повному обсязі, вимагати дострокового повернення наданих кредитів, сплати нарахованих процентів за фактичний термін користування ними, а також відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору.
В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки.
Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.
Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.
Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет КМУ).
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
При цьому згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.
Відповідно до ст. 5 Декрету КМУ операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього ж Декрету.
Відповідно до п. 2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, що затверджене Постановою Правління НБУ № 275 від 17.07.2001 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 21 серпня 2001 р. за № 730/5921) за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями, серед яких: - неторговельні операції з валютними цінностями; - операції з готівковою іноземною валютою (купівля, продаж, обмін), що здійснюються в пунктах обміну іноземної валюти, які працюють на підставі укладених банками агентських договорів з юридичними особами-резидентами; - ведення рахунків клієнтів (резидентів і нерезидентів) в іноземній валюті та клієнтів-нерезидентів у грошовій одиниці України; - залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України; - залучення та розміщення іноземної валюти на міжнародних ринках; - інші операції з валютними цінностями на валютному ринку України.
З вищенаведеного вбачається, що уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті.
В силу ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідіарну) відповідальність поручителя.
Статтею 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов'язанні, однією з яких згідно п. 1 частини першої є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 676 грн. 73 коп., а також, на користь позивача, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів, в розмірі 420 грн. 00 коп. (а.с. 46).
Керуючись ст.ст. 512, 514, 516, 526, 527, 553, 554, 611, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України , -
Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 338 (триста тридцять вісім) грн. 37 коп. з кожного.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в розмірі 210 (двісті десять) грн. 00 коп. з кожного.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: