Номер провадження 2/754/6514/15
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2015 року року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить розірвати укладений нею з відповідачем шлюб, від якого, вони дітей не мають та який був зареєстрований у Республіці Болгарія.

Як вбачається з позову та доданої до нього, копії паспорта позивачки, він поданий за місцем реєстрації позивачки на підставі ст. 110 ЦПК України.

Відповідач проживає в Республіці Болгарія.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 06.11.2015 року, зазначений позов залишено без руху з наданням строку для усунення його недоліків з тих підстав, що він не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Зокрема, в своєму позові позивачка зазначає, що поважною причиною відсутності у неї можливості виїхати до місця перебування відповідача є те, що вона одна проживає з двома дітьми, які станом на день подачі позову, є студентами, що вимагає від неї їх утримання, а також, вона не має грошових коштів на отримання дозвільних документів на виїзд у країну перебування відповідача, не має грошових коштів на виїзд, проїзд та на своє перебування в країні перебування відповідача.

Згідно зі ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно з ч. 2 ст. 110 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

У порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, що позов пред'явлено з дотриманням правил підсудності, передбаченими: ч. 1 ст. 109 та ч. 2 ст. 110 ЦПК України та чим конкретно це підтверджується.

Зокрема, в порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено конкретних правових доказів, що у позивачки є на утриманні двоє дітей студентів, які позбавлені можливості себе утримувати і потребують утримання саме з боку позивачки та чим конкретно це підтверджується.

Також, у порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено конкретних правових доказів, що за своїм матеріальним становищем позивачка не може виїхати до місця проживання відповідача та чим конкретно це підтверджується.

Не спростовує вищезазначених недоліків і додана до позову, копія довідки про заробітну плату позивачки, оскільки з цієї довідки не вбачається повного матеріального становища позивачки та не йдеться в цій довідці і про те, що отримуваного позивачкою доходу, не вистачає їй для виїзду до місця проживання відповідача для вирішення питання про розірвання шлюбу.

Остаточна невизначеність щодо дотримання підсудності позову, перешкоджає відкриттю провадження в справі.

Ухвалу судді Деснянського районного суду м. Києва від 06.11.2015 року, позивачка отримала 16.11.2015 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи, зворотним поштовим повідомленням.

У наданий строк недоліки позову не були усунуті.

За таких обставин, позов слід вважати неподаним.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вважати неподаною і після набрання даною ухвалою чинності, позовну заяву з додатками до неї повернути позивачці.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: