Номер справи 623/4603/14-ц
Номер провадження 2/623/60/2015
05 січня 2015 року м. Ізюм
Ізюмський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Бутенка В.М.
при секретарі судового засідання - Костенко В.В.
судового розпорядника - Максименка Р.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Національна корпорація розваг» про захист прав споживачів, -
У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Національна корпорація розваг» (далі - ТОВ «Національна корпорація розваг») про захист прав споживачів, посилаючись, що внаслідок дій відповідача, а саме неповернення йому сплачених за три квітки на концерт гурту «Аеросміт» коштів в сумі 2370,00 гривень, має місце порушення його прав споживача, так як концерт мав відбутися 02 липня 2014 року у Національному спортивному комплексі «Олімпійський», але відповідач, як організатор концерту гурту «Аеросміт», скасували взагалі концерт.
У зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити: стягнути з відповідача на його користь вартість придбаних квитків в розмірі 2370,00 гривень, стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 1000,00 гривень (а.с. 1).
Позивач ОСОБА_2 або його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримує позовні вимоги і просить суд позов задовольнити повністю. На заочне рішення згоден.
Представник відповідача ТОВ «Національна корпорація розваг» в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України, та суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не оспорюється сторонами, що ОСОБА_2 весною 2014 року придбав у відповідача ТОВ «Національна корпорація розваг» три квітки серії АА 049460, АА 049461, АА 049462 на концертний захід гурту «Аеросміт» по 790 грн за квіток на загальну суму 2370,00 грн, концерт мав відбутися 02 липня 2014 року у Національному спортивному комплексі «Олімпійський» м. Київ. В подальшому 16 червня 2014 року відповідач, як організатор концерту гурту «Аеросміт», скасував взагалі концертний захід (а.с. 4, 5).
Відповідно до статей 3, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України.
Згідно статей 10, 31, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно вимогам ч.1, п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно із Законом України «Про гастрольні заходи в Україні» від 10.07.2003 року № 1115-IV в редакції від 12.12.2012 року, гастрольні заходи - видовищні заходи (фестивалі, концерти, вистави, лекційно-концертні, розважальні програми, виступи пересувних циркових колективів, пересувні механізовані атракціони типу «Луна-парк» тощо) закладів, підприємств, організацій культури, творчих колективів, у тому числі тимчасових, окремих виконавців за межами їх стаціонарних сценічних майданчиків. Гастрольні заходи, за винятком благодійних гастрольних заходів, проводяться з метою отримання доходів.
Статтями 2, 10 цього Закону передбачено, що гастролі проводяться на підставі договорів, укладених відповідно до закону. Особи, які порушили вимоги цього Закону, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
До договору на концертний захід застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання. Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Тобто отриманий квіток на захід як аналог чека є формою письмового договору на концертний захід, якийповинен містити реквізити, що необхідні для його ідентифікації як відповідного договору (а.с. 4).
Таким чином, відповідальність за правильність оформлення квітка не може бути покладена на глядача.
За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно із ч.5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Отже, майнову відповідальність несе суб'єкт гастрольного заходу, який порушив законодавство в галузі концертного заходу при наданні вказаної вище послуги, тобто порушив умови договору між глядачем і суб'єктом гастрольного заходу з надання концертних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків.
Відповідно до ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Згідно ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
За захистом порушених прав позивач 19 червня 2014 року звертався до відповідача щодо повернення йому сплачених коштів за три квітки концертного заходу, який не відбувся, та оскільки позивач не отримав відповіді від відповідача, 09 вересня 2014 року позивач звертався щодо захисту порушених прав до Прокуратури (а.с. 6-11), але отримав відповідь з рекомендацією звертатись до суду.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Суд задовольняє позовні вимоги позивача по відшкодуванню моральної шкоди з урахуванням положень п.п. 9, 17-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами, та у відповідності до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»: розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру правопорушення, з урахуванням характеру, обсягу і глибини страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) і з урахувань інших обставин - стану його здоров'я, істотності вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому судом враховуються вимоги розумності і справедливості.
Порушення законних прав позивача призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.
Суд приходить до висновку, що моральну шкоду необхідно стягнути з відповідача, з особи, винними діями якого її заподіяно. Розмір моральної шкоди на користь позивача суд встановлює із засад розумності, виваженості та справедливості в сумі 1000 гривень.
Оскільки судовому захисту підлягають тільки ті права, що є вже порушені на час звернення до суду, то наразі є підстави для задоволення позовних вимог, адже є встановлений факт порушення прав позивача у справі, тому позовні вимоги є обґрунтованими.
Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача повністю.
Згідно вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.
При розгляді справи суд враховує правову позицію Верховного Суду України по справі № 6-42цс13 від 03.07.2013 року, як приклад застосування судами законодавства України стосовно захисту прав споживачів в подібних правовідносинах.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 243 грн 60 коп..
Керуючись статями 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Національна корпорація розваг» про захист прав споживачів - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене позивачем в строк 10 днів з дня отримання копії рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Ізюмським міськрайонний судом Харківської області, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку в строк 10 днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області.

Головуючий: суддя -