Справа № 2-6825/08
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду В.М.Кухарець розглянувши матеріали справи за поданням головного державного виконавця Гаврилюк О.Я. відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з поданням, погодженим з в.о.начальника відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, державний виконавець Гаврилюк О.Я. просить постановити ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер 4, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України серія МЕ №280466, виданий 07.04.2003 р. Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, у праві виїзду за межі України до виконання боржником своїх зобовязань.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження №47343870 з примусового виконання виданого 15 грудня 2008 року Рівненським міським судом Рівненської області виконавчого листа №2-6825/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в розмірі 50700 грн., 908 грн. 43 коп. за прострочення грошового зобовязання та 4703 грн. 08 коп. інфляційних збитків, а всього - 56311 (пятдесят шість тисяч триста одинадцять) грн. 51 коп., на підставі чого державним виконавцем було винесено 27 квітня 2015 року постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржнику ОСОБА_1 запропоновано добровільно виконати судове рішення в строк до 04.05.2015 р.

Станом на день звернення державного виконавця до суду з поданням (01.10.2015 р.) вищевказаний виконавчий документ боржником добровільно не виконаний, зокрема, ані стягувачам ОСОБА_2 чи ОСОБА_3, ані в орган державної виконавчої служби ОСОБА_1 не надала документального підтвердження про сплату нею зазначених вище сум заборгованості.

У задоволенні подання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 18 частини третьої статті 11 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV Про виконавче провадження (з наступними змінами і доповненнями), державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, - у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Як передбачено статтею 32 вказаного Закону, заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Проте, в обґрунтування подання, державним виконавцем не зазначено, а також і документально не підтверджено, яких саме заходів примусового виконання ним було вжито на виконання виданого судом виконавчого листа, при цьому в поданні не обґрунтовано і документально не підтверджено факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням.

Зокрема, не зазначено, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання виконавчого документа, що боржник на час виконання рішення виїжджала за межі України і це призвело до виникнення заборгованості, або боржник безпідставно не зявляється на виклики державного виконавця. Відсутні такі докази і у матеріалах справи.

Долучена до подання письмова інформація органу Пенсійного фонду України про відсутність боржника на пенсійному обліку та отримання нею доходу у вигляді пенсії, а так само письмова інформація органу Державної податкової служби України про відсутність у ОСОБА_1 джерел оподатковуваних доходів на території України не є безумовними обставинами, котрі б беззаперечно свідчили про факт ухилення боржника від виконання її грошових зобов'язань перед стягувачами.

Виходячи з контексту положень пункту 24-1 частини першої статті 293 та статті 377-1 Цивільного процесуального Кодексу України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, при цьому суд може постановити ухвалу як про задоволення подання державного виконавця, так і про відмову у задоволенні такого подання.

Керуючись ст.ст.210, 377-1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Гаврилюк О.Я. відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На ухвалу протягом п'яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: