Ухвала

іменем україни

25 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Служби безпеки України до Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та державних актів на земельні ділянки за касаційними скаргами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 травня 2015 року,

встановила:

У травні 2013 року заступник прокурора Київської області, діючи в інтересах держави в особі Служби безпеки України звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати недійсними рішення виконавчого комітету Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області від 27 грудня 2000 року, від 26 липня 2001 року, від 25 листопада 2001 року; від 25 березня 2004 року; від 27 травня

2008 року, від 18 лютого 2010 року, щодо відчуження земель площею 2 га, що перебували у постійному користуванні Служби Безпеки України (далі - СБУ), в особі відповідного підсобного господарства, та визнати недійсними відповідні державні акти, що були фактично видані за рахунок земель СБУ первісним власникам спірних земельних ділянок - відповідачам - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та іншим відповідачам - ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, що їх отримали внаслідок їх відчуження.

В обґрунтування позову зазначив, що спірна земельна ділянка перебувала в постійному користуванні підсобного господарства Служби безпеки України, а її передача в приватну власність відповідачам відбулася без вилучення з користування, без відома держави, в особі уповноваженого органу та постійного землекористувача.

Вважав, що при прийнятті оскаржуваних рішень виконавчим комітетом Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області не було дотримано вимог ст. ст. 26, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» та Земельного кодексу України, 1990 року, оскільки передача у власність громадян земельних ділянок є виключною компетенцією відповідних територіальних громад, сіл, селищ міст.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 27 травня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано недійсними та скасовано рішення виконавчого комітету та сесії Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області від 27 грудня2000 року; від 26 липня 2001 року; від 25 листопада 2001 року; від 25 березня 2004 року; від 27 травня 2008 року; від 18 лютого 2010 року.

Визнано недійсними та скасовано державні акти на право приватної власності на землю для ведення особистого підсобного господарства в

с. Мархалівка, Васильківського району Київської області: площею

0,334 га, від 14 грудня 2001 року виданий на ім'я ОСОБА_3,площею

0,334 га, від 14 грудня 2001 року виданий на ім'я ОСОБА_4, площею 0,334 га, від 14 січня 2001 року виданий на ім'я ОСОБА_5, площею 0,334 га, від м14 грудня 2001 року виданий на ім'я ОСОБА_7, площею 0,333 га, від 14 грудня 2001 року виданий на ім'я ОСОБА_6, площею 0,333 га, від 14 грудня 2001 року виданий на ім'я

ОСОБА_8, площею 0,334 га, від 3 червня 2004 року виданий на ім'я ОСОБА_9, площею 0,334 га, від 3 червня 2004 року виданий на ім'я ОСОБА_10, площею 1 га від 2 липня 2004 року виданий на ім'я ОСОБА_11, площею 1,0020 га, від 2 липня 2004 року виданий на ім'я ОСОБА_11,площею 0,2449 га від 8 листопада 2004 року виданий на ім'я ОСОБА_11, площею 0,3340 га від 23 березня 2010 року виданий на ім'я ОСОБА_11, площею 0,3340 га від 23 березня 2010 року виданий на ім'я ОСОБА_11, площею 0,3330 га від 23 березня 2010 року виданий на ім'я ОСОБА_11, площею 0,2449 га від 23 березня 2010 року виданий на ім'я ОСОБА_11, площею 0,3340 га від 23 березня 2010 року виданий на ім'я ОСОБА_11 з відміткою про перехід права власності за договором купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого, площею 0,3340 га від 23 березня 2010 року виданий на ім'я ОСОБА_11 з відміткою про перехід права власності за договором купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,333 га від 23 березня 2010 року виданий на ім'я ОСОБА_11 з відміткою про перехід права власності за договором купівлі-продажу земельної ділянки.

Витребувано на користь СБУ з незаконного володіння

ОСОБА_11 наступні земельні ділянки розташовані в с. Мархалівка Васильківського району Київської області площами 0,2449 га, 0,3340 га, 0,3340 га, 0,3330 га.

Витребувано на користь СБУ з незаконного володіння ОСОБА_12 земельні ділянки, розташовані в с. Мархалівка Васильківського району Київської області площами 0,3340 га, 0,3340 га, 0,3330 га. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_11 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_12 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог щодо витребування з незаконного володіння

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 земельних ділянок, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суди виходили з того, що оскаржувані рішення виконавчого комітету Мархалівської сільської ради прийнято з порушеннями встановленого

ЗК України порядку вилучення і припинення права постійного користування землями, оскільки виконавчий комітет сільради вийшов за межі своїх повноважень та розпорядився земельними ділянками, які перебували у постійному користуванні СБУ, за відсутності згоди Голови СБУ або особи, уповноваженої Головою СБУ на підставі довіреності на вчинення вказаних дій, та приймаючи до уваги, що Мархалівська сільська рада визнає позовні вимоги.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що на підставі рішення 4-ї сесії 22-го скликання Іванковичівської сільської ради народних депутатів Васильківського району Київської області від 4 березня 1995 року підсобному господарству СБУ видано державний акт на право постійного користування землею площею 85,6 га.

На підставі листа начальника Департаменту забезпечення оперативно-службової діяльності СБУ ОСОБА_13 від 26 вересня 2000 року про надання згоди на вилучення земельної ділянки площею 2 га до земель запасу Мархалівської сільської ради, рішенням виконавчого комітету Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області від 27 грудня 2000 року вилучено земельну ділянку площею 2 га із землекористування Мархалівського підсобного господарства СБУ до земель запасу Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області.

Рішенням виконкому Мархалівської сільської ради «Про надання земельних ділянок в постійне користування» від 26 липня 2001 року затверджено проект відведення земельних ділянок та надано в постійне користування для ведення особистого підсобного господарства в

с. Мархалівка Васильківського району Київської області громадянам України земельні ділянки площею 2,001га сінокосів за рахунок земель запасу сільської ради, а саме: ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,333 га, ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,333 га, ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,333 га, ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,334 га, ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,334 га,

ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,334 га.

За результатами розгляду заяв ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 виконавчим комітетом Мархалівської сільської ради 25 листопада

2001 року прийняті рішення про передачу безкоштовно у приватну власність останнім земельних ділянок для ведення підсобного господарства, які знаходяться у с. Мархалівка Васильківського району Київської області.

На підставі вказаних рішень виконавчого комітету Мархалівської сільської ради, вищевказаним громадянам видано державні акти на право приватної власності на земельні ділянки, із них: ОСОБА_3,площею 0,334 га, ОСОБА_4, площею 0,334 га, ОСОБА_5, площею 0,334 га, ОСОБА_7, площею 0,333 га, ОСОБА_6, площею 0,333 га, ОСОБА_8, площею 0,334 га.

У подальшому, на підставі договорів купівлі-продажу від 15 червня 2004 року, укладених між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з кожним окремо, останні відчужили належні їм земельні ділянки ОСОБА_11, який в свою чергу, на підставі вказаних угод 2 липня 2004 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1 га для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області.

15 червня 2004 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_5 відчужив належну йому земельну ділянку ОСОБА_11

23 березня 2002 року ОСОБА_4 відчужив належну йому земельну ділянку ОСОБА_13 за договором дарування, а 3 червня 2004 року останній отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,334 га.

За договором купівлі-продажу від 15 червня 2004 року

ОСОБА_13 відчужив належну йому земельну ділянку

ОСОБА_11

На підставі договору дарування від 23 березня 2002 року

ОСОБА_7 відчужив належну йому земельну ділянку ОСОБА_10, а 3 червня 2004 року останній отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,334 га.

За договором купівлі-продажу від 15 червня 2004 року

ОСОБА_10 відчужив належну йому земельну ділянку ОСОБА_11

На підставі зазначених договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 15 червня 2004 року ОСОБА_11 2 липня 2004 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,0020 га для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області.

Рішенням сесії Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області «Про приватизацію земельної ділянки» від 25 березня 2004 року ОСОБА_11 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,24 га в с. Мархалівка Васильківського району Київської області для ведення особистого селянського господарства та

8 листопада 2004 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, без припинення права постійного користування чи вилучення земельної ділянки у СБУ, право користування на яку посвідчується державним актом, виданим на підставі рішення Іванковичівської сільської ради від 4 березня 1995 року.

У подальшому, рішенням сесії Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області від 27 травня 2008 року надано дозволи ОСОБА_11 на розробку проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок із ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площами 0,2449 га,

1,0020 га, 1 га, які розташовані в с. Мархалівка Васильківського району Київської області.

Пунктом 1 рішення сесії Мархалівської сільської ради від 18 лютого 2010 року анульовано державні акти від 2 липня 2004 року та від

8 листопада 2004 року на право власності на земельні ділянки, надані для ведення особистого селянського господарства, видані на ім'я

ОСОБА_11

Пунктом 2 зазначеного рішення ради затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється із ведення особистого селянського господарства на будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Мархалівка Васильківського району Київської області та передано у власність ОСОБА_11 земельні ділянки площею 0,2449 га, 0,3340 га, 0,3340 га, 0,3340 га, 0,3330 га, 0,3340 га, 0,3330 га ріллі для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд за рахунок власних приватизованих земельних ділянок, розташований за вказаною адресою.

На підставі рішення сесії Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області ОСОБА_11 23 березня

2010 року видано державні акти на право власності на земельні ділянки з цільовим призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

На підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від

10 грудня 2010 року ОСОБА_11 відчужив громадянину Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_12 три земельні ділянки площами 0,3340 га з цільовим призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Мархалівка Васильківського району Київської області, про що зроблено відмітки на державних актах на право власності на земельні ділянки.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 31 ЗК УРСР 1990 року (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної Ради України, місцевих Рад народних депутатів.

Положеннями ст. 126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами, а право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права

(ст. 125 ЗК України).

Частиною 1 ст. 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності.

Статтею 116 ЗК Українивстановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Отже, указаним положенням визначено правові підстави набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Такими підставами є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2009 року СБУ зверталося до господарського суду з позовом до Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, третя особа - державне підприємство «Підсобне господарство Служби безпеки України», про скасування рішень.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20 квітня 2010 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 16 серпня 2010 року, позов задоволено. Даними судовими рішеннями втановлено, що земельна ділянка загальною площею 85,6 га надавалась у користування СБУ, а не підсобному господарству СБУ, оскільки такої юридичної особи, як підсобне господарство СБУ не існувало.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_12 заявлено про застосування позовної давності (а. с.84-90 т.3)

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки

(ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Вирішуючи спір, суд на вказане уваги не звернув, не дав належної оцінки запереченням відповідача, постанові Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20 квітня 2010 року та не встановив, коли саме позивач міг довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Установлення даних обставин є суттєвим для правильного вирішення спору.

Викладене свідчить про те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи судами не встановлені, а відтак судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування, з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_11 та ОСОБА_12 задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від

27 травня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.С. Висоцька

Судді:Ю.Г. Іваненко

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська