АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/2229/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3778/15Головуючий у 1-й інстанції Гудков С. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Пікуля В.П.,

суддів : Карнауха П.М., Панченка О.О.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Шауманн Агрі УА» на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 жовтня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Шауманн Агрі УА» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Шауманн Агрі УА» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Свій позов мотивував тим, що наказом директора ТОВ "Шауманн Агрі УА" №8-к від 15.05.2013 року він був призначений на роботу у зазначене товариство на посаду керівника відділу продажу та консультування.

Наказом директора № 5/1-к від 03.02.2014 року він був переведений на посаду консультанта, з ним був укладений трудовий договір від 10.02.2014 року. 07.05.2015 року його несподівано викликав директор та повідомив, що позивач ніби-то з 08 квітня 2015 року по 27 квітня 2015 року не працював на фірму, а тому він за його наказом звільнений з роботи за вчинення прогулу без поважних причин. При цьому йому предявили наказ № 23 від 07.05.2015 року "Про звільнення за прогул".

Позивач вважає своє звільнення незаконним, таким, що суперечить ч.1 ст.149, п.4 ст.40 КЗпП України, оскільки він в період з 08 квітня по 07 травня 2015 року продовжував працювати на фірму, мав постійні телефонні та особисті контакти з клієнтами, надавав їм необхідну допомогу. Він продовжував працював на фірму дистанційно, в телефонному режимі постійно спілкувався із керівництвом фірми та бухгалтерією.

З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (т. 1 а.с. 264), просив визнати незаконним та скасувати наказ директора ТОВ "Шауманн Агрі УА" № 23 від 07.05.2015 року "Про звільнення за прогул" по п.4 ст.40 КЗпП України; поновити його на роботі у ТОВ "Шауманн Агрі УА" на посаді консультанта з 07.04.2015 року; стягнути з товариства на його користь 67892 гривні 55 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.05.2015 року по 22.10.2015 року (117 робочих днів); стягнути з ТОВ "Шауманн Агрі УА" на його користь 50000 гривень моральної шкоди; зобовязати відповідача внести відповідні зміни у його трудову книжку; відповідно до п.2,4 ч.1 ст.367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі та стягнення на його користь 11807 гривень 40 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один календарний місяць з 07.05.2015 року по 07.06.2015 року (21 робочих дня).

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 жовтня 2015 року позов ОСОБА_3 до ТОВ "Шауман Агрі УА" про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди задоволено частково .

Визнано незаконним та скасовано наказ директора ТОВ "Шауман Агрі УА" № 23 від 07.05.2015 року "Про звільнення за прогул" стосовно звільнення ОСОБА_3 із займаної посади з 07.04.2015 року по п.4 ст.40 КЗпП України за вчинення прогулу без поважних причин у період з 08.04.2015 року по 06.05.2015 року.

Поновлено ОСОБА_3 на роботі у ТОВ "Шауман Агрі УА" на посаді консультанта з 07.04.2015 року.

Стягнуто з ТОВ "Шауман Агрі УА" на користь ОСОБА_3 69 072 гривні 12 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.05.2015 року по 22.10.2015 року (117 робочих днів)

Стягнуто з ТОВ "Шауман Агрі УА" на користь ОСОБА_3 2000 гривень моральної шкоди.

Зобовязано ТОВ "Шауман Агрі УА" внести відповідні зміни у трудову книжку ОСОБА_3 щодо поновлення його на роботі та скасування його звільнення.

Відповідно до п.2,4 ч.1 ст.367 ЦПК України, допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі у ТОВ "Шауман Агрі УА" на посаді консультанта та стягнення на його користь з ТОВ "Шауман Агрі УА" 12397 гривень 56 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один календарний місяць з 07.05.2015 року по 07.06.2015 року (21 робочих дня).

Вирішено питання про судові витрати.

ТОВ «Шауманн Агрі УА» оскаржило рішення місцевого суду, в апеляційній скарзі просить його скасувати та постановити нове рішення по суті позовних вимог, яким відмовити позивачу ОСОБА_3 у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, не надано належну оцінку доказам, що ґрунтуються на повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, порушено норми матеріального та процесуального права.

Позивач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання апеляційної інстанції не зявився, надавши заяву про проведення розгляду справи без його участі, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши представника апелянта, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.п.3,4 ст. 309 ЦПК України, підставою для скасування рішення в апеляційному порядку і ухвалення нового або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом директора ТОВ "Шауманн Агрі УА" №8-к від 15.05.2013 року позивач ОСОБА_3 був призначений на роботу в товариство на посаду керівника відділу продажу та консультування (т. 1 а.с.110). Наказом товариства № 5/1-к від 03.02.2014 року позивач був переведений на посаду консультанта ( т.1 а.с.111), а також з ним був укладений трудовий договір від 10.02.2014 року (т.1 а.с.113-122) .

Наказом №23 від 07.05.2015 року звільнено ОСОБА_3 з посади консультанта Відділу продажу та консультування з 07.04.2015 року за здійснений прогул без поважних причини з 08.04.2015 року по 27.04.2915 року (п.4 ст. 40 КзПП України). Наказом №26 «Про виправлення описок в Наказі №23 від 07.05.2015 року» виправлено описку в періоді здійснення прогулу без поважної причини працівника відділу продажу та консультування консультанта ОСОБА_3, а саме 27.04.2015 року виправити на 06.05.2015 року та описку в підставі дату доповідної записки.

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_3 мав ненормований робочий час та його робота полягала у постійних відрядженнях по Полтавській, Чернігівській, Київських областях, позивач був у тривалих поїздках на відстані 300-600 км на добу, мав, як це передбачено Характеристикою робочого місця, - вільне робоче місце і ОСОБА_3 було доведено, що протягом часу з 07.04.2015 року по 07.05.2015 року він продовжував працювати на відповідача.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може, виходячи з наступного.

Статтею 21 Кодексу законів України про працю визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41).

Згідно п.4 ч.1 ст. 40 цього Кодексу трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Згідно положень ст. 148 КзПП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як вбачається з трудового договору, укладеного між сторонами обовязки ОСОБА_3 включали продаж всього асортименту товару працедавця, який зареєстрований в Україні, а також підтримка процесу реалізації продукції (замовлення, логістика, тощо), включаючи обслуговування та консультування клієнтів. (п.2.1.1.4).

Відповідно до п.1.2 трудового договору місцем роботи працівника ОСОБА_3 визначено: ТОВ "Шауманн Агрі УА", вул. І.Франка, 1 в м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, або інше місцезнаходження, або місцезнаходження окремого підрозділу працедавця в Україні.

Всі поїздки та переміщення консультантів товариства відображаються у щотижневих звітах про виконану роботу, подача яких прямо передбачена п.2.1.2 трудового договору.

За період відсутності на робочому місці, звітів від 14.04.2015 року, 20.04.2015 року, 27.04.2015 року, 05.05.2015 року ОСОБА_3 роботодавцю не подавалось.

Факт відсутності ОСОБА_4 на робочому місці з 08.04.2015 року по 07.05.2015 року зафіксований та задокументований його безпосереднім керівником - керівником Відділу продажу та консультування ОСОБА_5, та відображений в Доповідних записках написаних на імя директора ОСОБА_6 № 001 від 08.04.2015 року, № 002 від 09.04.2015 року., № 003 від 10.04.2015 року, № 004 від 14.04.2015 року, № 005 від 15.04.2015 року, № 006 від 16.04.2015 року, № 007 від 17.04.2015 року, № 008 від 20.04.2015 року, № 009 від 21.04.2015 року, № 010 від 22.04.2015 року, № 011 від 24.04.2015 року, № 012 від 27.04.2015 року № 013 від 28.04.2015 року, №014 від 29.04.2015 року, №015 від 30.04.2015 року, №016 від 05.05.2015 року, №017 від 06.05.2015 року (т.1, а.с. 130-146);

та в актах, що підтверджують факт відсутності позивача у вказаний період за підписами головного бухгалтера ОСОБА_7, менеджера з адміністративної діяльності ОСОБА_8, бухгалтера ОСОБА_9 та керівника відділу продажу та консультування ОСОБА_5 від 08.04.2015 року, 09.04.2015 року, 10.04.2015 року, 14.04.2015 року, 15.04.2015 року, 16.04.2015 року, 17.04.2015 року, 20.04.2015 року, 21.04.2015 року, 22.04.2015 року, 23.04.2015 року, 24.04.2015 року 27.04.2015 року, 28.04.2015 року, 29.04.2015 року, 30.04.2015 року, 05.05.2015 року, 06.05.2015 року (т.1, а.с. 147-164).

Факт відсутності працівника ОСОБА_3 на робочому місці відображений в Табелі обліку робочого часу за квітень та травень 2014 року.

Наказом директора № 21 від 15 квітня 2014 року було утворено комісію для зясування причин відсутності працівника ОСОБА_3, у складі головного бухгалтера ОСОБА_7, бухгалтера ОСОБА_9, менеджера з адміністративної діяльності ОСОБА_8, керівника відділу продажу та консультування ОСОБА_5 Створеною комісією були здійснені заходи для зясування причин відсутності на роботі ОСОБА_3, а саме виїзд за вказаним у трудовому договорі від 10 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем, місцем проживання 15.04.2015 року, що відображено у відповідному акті від 15.04.2015 року.

29 квітня 2015 року позивачу було надано для ознайомлення Наказ № 22 від 29.04.2015 року в якому позивачу було наказано надати письмові пояснення стосовно неподання щотижневого звіту про виконану роботу за період з 14.04.2015 року по 27.04.2015 року , надати вмотивовані письмові пояснення стосовно відсутності на робочому місці за період з 08 квітня 2015 року по 28 квітня 2015 року включно, надати письмовий звіт про виконану роботу за квітень 2015 року в строк до 10 год. 00 хв. 05 травня 2015 року.

Позивач відмовився від підпису вищезазначеного наказу без обгрунтування причин своєї відмови, про що було складено Акт від 29 квітня 2015 року за підписами головного бухгалтера, менеджера з адміністративної діяльності, бухгалтера та керівника відділу продажу та консультування.

Актом від 29.04.2015 року за підписами головного бухгалтера, менеджера з адміністративної діяльності, бухгалтера та керівника відділу продажу та консультування також було зафіксовано факт відмови позивача від ознайомлення з доповідними записками керівника відділу продажу та консультування ОСОБА_5 зазначеними вище та актами відсутності на робочому місці зазначеними вище .

Позивач 29.04.2015 року до виконання трудових обовязків не приступив та на робочому місці визначеному трудовим договором не зявлявся, після зустрічі з директором одразу покинув приміщення офісу товариства, про що свідчить доповідна записка керівника відділу продажу та консультування ОСОБА_5 від 29.04.2015 року та складений Акт відсутності на робочому місці від 29.04.2015 року.

30 квітня 2015 року, 05 травня 2015 року, та 06 травня 2015 року позивач на робочому місці визначеному трудовим договором не зявився, про причини своєї відсутності не повідомляв, трудові обовязки не виконував, зокрема, детального звіту про виконану роботу за квітень 2015 року, взагалі не подав, факт чого зафіксовано в Доповідних записках керівника відділу продажу та консультування ОСОБА_5 № 015 від 30.04.2015 року, № 016 від 05.05.2015 року, № 017 від 06.05.2015 року, та відображено в Актах відсутності на роботі від 30.04.2015 року, 05.05.2015 року та 06.05.2015 року.

07.05.2015 року в приміщенні офісу відповідача в присутності директора товариства, членів комісії та ОСОБА_3, останньому було зачитано текст Наказу № 23 від 07.05.2015 року про звільнення за прогул без поважної причини відповідно до п. 4 ст. 40 КзПП України.

Від підпису даного наказу позивач відмовився, про що було складено акт від 07.05.2015 року за підписами членів комісії.

Також 07.05.2015 року підписами членів комісії було посвідчено факт відмови позивача отримати трудову книжку та поставити підпис в особовій картці працівника та журналі обліку руху трудових книжок та вкладишів до них.

Актом від 07.05.2015 року за підписами членів комісії зафіксовано факт відмови позивача отримати розрахунковий листок від 07.05.2015 року за період - квітень, травень 2015 року. Актом від 07.05.2015 року зафіксовано факт відмови позивача від ознайомлення з доповідними записками написаними на імя директора товариства керівником відділу продажу та консультування ОСОБА_5 № 014 від 29.04.2015 року, № 015 від 30.04.2015 року, № 016 від 05.05.2015 року, № 017 від 06.05.2015 року, а також актами відсутності на робочому місці, підписаними членами комісії за період: 29.04.2015 року, 30.04.2015 року, 05.05.2015 року, 06.05.2015 року, відповідний акт посвідчено членами комісії.

Актом від 07.05.2015 року за підписами членів комісії зафіксовано відмову позивача отримати на руки в день звільнення копію наказу № 23 від 07.05.2015 року.

Грошовий розрахунок з позивачем у звязку з припиненням трудового договору за п. 4 ст. 40 КзПП України провадився 08.05.2015 року, так як звільнення позивача відбувалося після завершення операційного банківського дня, про що свідчить доповідна записка головного бухгалтера ОСОБА_7 на імя директора товариства ОСОБА_6 від 07.05.2015 року. Підтвердженням вчасного проведення розрахунку з позивачем є завірене банківське платіжне доручення та відомість про нарахування коштів № 5 (заробітна плата та аванси) на карткові рахунки співробітників від 08.05.2015 року.

У звязку з відмовою позивача отримати трудову книжку у день звільнення 07.05.2015 року останньому за адресою проживання було надіслано цінний лист з описом вкладення з пропозицією отримати трудову книжку в приміщенні офісу відповідача .

13.05.2015 року позивачу за адресою проживання було направлено цінний лист з описом вкладення, який містив оригінал трудової книжки останнього.

15.05.2015 року позивачу було направлено цінний лист з описом вкладення який містив лист № 328 від 15.05.2015 року, лист-вимогу № 329 від 15.05.2015 року про повернення матеріальних цінностей, копію наказу № 23 від 07.05.2015 року.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з ч.ч 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

У своєму рішенні, місцевий суд посилався на відомості, зазначені у характеристиці робочого місця ОСОБА_3, виданої 19.03.2015 року ТОВ "Шауманн Агрі УА", де зазначено, що ОСОБА_3 має вільне робоче місце (п.9.3), відноситься до категорії працівників з ненормованим робочим часом та перебуває у постійних відрядженнях.

Проте, суд не звернув уваги на те, що характеристика робочого місця, яка як слідує з пояснень відповідача, видана ОСОБА_3 для подання до лікувального закладу, не може бути належним доказом на підтвердження заявлених у позові обставин.

У трудовому договорі від 10.02.2014 року, який підписаний позивачем, місцем роботи працівника ОСОБА_3 визначено: ТОВ "Шауманн Агрі УА", вул. І.Франка, 1 в м.Лубни, Лубенський район, Полтавська область, тобто місце роботи ОСОБА_3 офіс товариства.

Пунктом 4.1 трудового договору визначено, що тривалість робочого часу встановлена у відповідності з трудовим законодавством України і не може перевищувати 40 годин на тиждень.

Окрім того, ОСОБА_3 було ознайомлено з Посадовою інструкцією та Правилами внутрішнього трудового розпорядку, де визначено його робочий час і його використання.

За період з 08.04.2015 року по 07.05.2015 року будь-які відрядження ОСОБА_3 з керівництвом не узгоджувалися, звітів за період з 08.04.2015 року по 07.05.2015 року (зокрема, звіти від 14.04.2015 року, 20.04.2015 року, 27.04.2015 року, 05.05.2015 року) ОСОБА_3 роботодавцю не подавалось.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що характеристика робочого місця, яка зазначена у довідці від 19.03.2015 року не виключає обовязок відповідача виконувати роботу, визначену трудовою угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові.

Помилковими є посилання у рішенні на довідки, видані ФГ «Білі роси», ТОВ «Оріон Молоко», ТОВ «Сенча», ТОВ «Леляківське», ФГ «Слобожанщина» про відвідування ОСОБА_3 даних товариств у період з 07.04.2015 року по 07.05.2015 року, оскільки даними довідками підтверджується лише факт візитів позивача та надання розяснень по ветеринарним питанням, проте не доводиться саме виконання службових обовязків позивача та виконання завдань з реалізації продукції ТОВ "Шауманн Агрі УА".

Окрім того, з довідки №781 від 19.10.2015 року, виданої генеральним директором ТОВ «Сенча» вбачається, що ОСОБА_3 довідку №387 ТОВ «Сенча» не видавало, позивач дане товариство з 07.04.2015 року по 07.05.2015 року не відвідував ( т. 1 а.с. 41).

ФГ «Слобожанщина», яке також видавало позивачу довідку з приводу надання ним консультацій по лікуванню та профілактиці хвороб свиней, згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних підприємців взагалі спеціалізується рослинництвом, а до тваринництва жодного відношення не має. (т.2, а.с. 14).

При цьому, як вбачається з довідки ФГ «Білі роси» від 05.06.2015 року у користуванні головного зоотехніка господарства ОСОБА_10 перебував службовий ноутбук консультанта фірми "Шауманн Агрі УА" ОСОБА_3, що є недопустимим, оскільки в даний ноутбук вмонтовано програму для розрахунку раціону годівлі худоби, яка є конфеденційною та складає комерційну таємницю.

При цьому, колегія суддів погоджується із доводами апелянта, що за відсутності ноутбука з даною програмою, надавати консультації з питань розрахунку раціону годівлі худоби неможливо. (т.1, а.с. 213).

Враховуючи викладене, а також те, що відсутність ОСОБА_3 на робочому місці з 08.04.2015 року по 07.05.2015 року доведена належними доказами, при цьому, ТОВ "Шауманн Агрі УА" при звільненні ОСОБА_3 були дотримані вимоги ст. 148 КЗпП України в частині витребування від позивача пояснень з приводу порушення ним трудової дисципліни та оголошення наказу про звільнення, від підпису в якому позивач відмовився, а також беручи до уваги, що ОСОБА_3 в наступному були виплачені усі належні йому суми при звільненні та надіслана трудова книжка, інших допустимих та належних доказів порушення трудових прав, в тому числі таких, що призвели до моральних страждань позивачем надано не було, колегія суддів, приходить до переконання, що висновок місцевого суду про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 до ТОВ "Шауманн Агрі УА" про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди є помилковим, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Шауманн Агрі УА» підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 310 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Шауманн Агрі УА» -задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 жовтня 2015 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Шауманн Агрі УА» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя В.П. Пікуль

Судді: П.М. Карнаух

ОСОБА_11

Згідно оригіналу

суддя В.П. Пікуль