Справа № 148/1473/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року . м. Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Карнауха А.П.;

при секретарі Грабовській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справа №148/1473/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від злочину,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Вінницької області від 19.06.2015 року в частині вирішення цивільного позову щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди з ПАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» на користь ОСОБА_1 скасовано вирок Тульчинського районного суду від 20.04.2015 року щодо ОСОБА_2 і справа направлена на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

При розгляді справи ОСОБА_1 надав суду заяву про уточнення позовних вимог, яка мотивована наступним.

Вироком Тульчинського районного суду від 20.04.2015 року визнано винним та засуджено ОСОБА_2 за ст.286 ч.2 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки. Крім того, вироком частково задоволено його цивільний позов, а саме: стягнуто з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_3» на його користь за заподіяну матеріальну шкоду 9200 грн. та 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Також із ОСОБА_2 стягнуто 30000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 5000 грн. судових витрат, враховуючи, що ОСОБА_2 частково добровільно відшкодував позивачу завдані матеріальні збитки за поховання його брата ОСОБА_1 І,Д., у сумі 23000 грн.

Ухвалою вказаної колегії суддів вирок в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з ПАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» на користь позивача скасовано і справа направлена на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В зв»язку із загибеллю брата позивачем були витрачені кошти на його поховання та виконання християнських обрядів в сумі 27665 грн. 86 коп. Зокрема, на придбання труни, хреста та подушки в труну витрачено 2130 грн., на придбання вінків, корзини, гірлянди, рушників, хусток, рушника на хрест витрачено 1216 грн., на придбання костюму, сорочки, краватки для покійного витрачено 920 грн., на туфлі, носки, нижню білизну 250 грн., на придбання на поховання скатерки, носових хустинок, рушників, хустки, просить, навочолки, покривала на ін. 1219 грн., на поминальний обід в день поховання в кафе «Поділля» 4535 грн., на поминальний обід 40 днів 3250 грн., на поминальний обід 40 днів 145 грн., на поминальний обід 1 рік 4000 грн. Також він замовив виготовлення пам»ятника вартістю 10000 грн. Адвокату ОСОБА_4 за надання правової допомоги ним сплачено 4000 грн. Окрім цього,злочином йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює у 50000 грн. Моральна шкода полягає у втраті душевної рівноваги та спокою, що привело до того, що позивач в даний час не може реалізувати свої життєві та сімейні наміри, порушені його нормальні життєві зв»язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушені стосунки із оточуючи його людьми, різко погіршився стан здоров»я, наслідком чого стали безсонні ночі та надмірне вживання заспокійливих препаратів.

Просить суд стягнути з відповідача 4665 грн. матеріальної шкоди, 20000 грн. моральної шкоди та 4000 грн. витрат на правовому допомогу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив суду, що він просить відшкодувати 4665 грн. матеріальної шкоди. Ця шкода відповідачем ще не відшкодована. Відповідач відшкодував йому лише 23000 грн. матеріальної шкоди. Про моральну шкоду він пояснити нічого не може. Просить також відшкодувати 4000 грн. витрат на правову допомогу. Ця сума, яка витрачена на правову допомогу у цій цивільній справі. У кримінальному провадженні витрати на правову допомогу судом вже стягнуті.

Пам»ятник він ще не оплатив, бо він не виготовлений. Вартість пам»ятника входить у загальну суму матеріальної шкоди.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4, суду пояснив, що 4665 грн. це матеріальна шкода, завдана витратами на поминальній обід. В позовній заяві вказано, сума 4535 грн. ОСОБА_4 130 грн. це відрахування із загальної суми відшкодованої матеріальної шкоди, які відповідач не доплатив раніше, відповідач сплатив лише 23000 грн. 130 грн. входить в загальну суму. 130 грн. підтверджено накладною №3 від 10.11.2013 року про придбання носових хустинок, рушників та ін. 4000 грн. витрат на правову допомогу підтверджені документально. Це підтверджено власноручно ним виписаною квитанцією №391 від 20.06.2015 року.

Відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що позов він не визнає. Позивачу він гроші пропонував. Згоден був заплатити за пам»ятник, але той відмовився.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_5, позов також не визнала та пояснила суду, що з відповідача за вироком суду вже стягнута моральна шкода в сумі 30000 грн. Вирок в цій частині в апеляційному порядку залишений без змін. Відповідачем вже відшкодована матеріальна шкода в сумі 23000 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то немає відповідного документально підтвердження сплати цих коштів банківських квитанцій, касових чеків та ін., не наданий передбачений законом розрахунок вартості правової допомоги.

Із наданих суду письмових доказів вбачається, що вироком Тульчинського районного суду від 20.04.2015 року ОСОБА_2 засуджений за ст.286 ч.2 КК України до 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «УСК»Княжа Вієнна ОСОБА_3» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 9200 грн. та 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Також із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 30000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 5000 грн. судових витрат, на користь держави 592 грн. судових витрат та 1638 грн.92 коп. за проведення автотехнічних експертиз. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

За ухвалою колегії суддів апеляційного суду Вінницької області від 19.06.2015 року вирок в частині цивільного позову щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди з ПАТ «УСК»Княжа Вієнна ОСОБА_3» на користь ОСОБА_1 скасовано і справа в цій частині направлена на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. В решті, в тому числі й щодо цивільного позову, вирок залишено без змін.

Отже, із цих судових рішень слідує, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо відшкодування моральної шкоди, завданої останнім при скоєнні злочину, внаслідок якого загинув брат позивача, вже були предметом судового розгляду. Щодо цих вимог ухвалено судове рішення ( вирок суду), яке набрало чинності.

Відповідно до ст.14 ЦПК України таке рішення є обов»язковим для виконання не тільки для органів державної влади, але й для громадян. Повторне ухвалення рішення із заявлених позивачем вимог щодо відшкодування моральної шкоди відповідачем без скасування вже ухваленого рішення з цих вимог неможливе, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку відшкодував матеріальну шкоду позивачу в сумі 23000 грн. Ці фактичні обставини сторонами визнані.

Із пояснень позивача в судовому засіданні також встановлено, що у визначену ним суму матеріальних збитків, які він вимагає відшкодувати входить вартість пам»ятника, виготовлення якого він ще не оплатив. Фактично ж за мінусом вартості пам»ятника йому завдана шкода на суму 17665 грн.86 коп. Цю суму, за його твердженнями та твердженнями відповідача, йому останній вже відшкодував, добровільно передавши 23000 грн.

Витрати, пов»язані з виготовленням пам»ятника загиблому не можуть бути стягнуті з відповідача, оскільки вони позивачем фактично не понесені.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тому, лише завдана майнова шкода, а не та,яка може бути завдана в майбутньому, підлягає відшкодуванню.

Позивачем також заявлені вимоги про відшкодування витрат, понесених ним при зверненні до суду, а саме на правовому допомогу. В підтвердження таких витрат надана квитанція №391 від 20.06.2015 року, видана адвокатом ОСОБА_4

Ця вимога також не може бути задоволена, оскільки відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Позивачем суду не надано документального підтвердження часу, затраченого адвокатом на надання правової допомоги і не надано належних доказів, що 4000 грн. таких витрат відповідає граничним розмірам, передбачених вказаних законом.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України лише стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В разі відмови в позові такі витрати не стягуються на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.1166,ст..ст.14,88,209,212,215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: А.П.Карнаух