Суддя Маслов М. І.
Справа № 644/8288/15-ц
Провадження № 2/644/2389/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
16.11. 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова
У складі головуючого - судді - Маслова М.І.
при секретарі - Шпиця Л.В.
розглянувши відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа: ОСОБА_3 служба Харківського міського управління юстиції « про звільнення майна з-під арешту та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна запису про арешт »,-
Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.01.1994 р. реєстраційний номер № 2-272, що посвідчений 4-ю ХДНК, ОСОБА_4 на праві власності належить частка квартири за адресою: АДРЕСА_1. 01.07.2015 р. з витягу реєстру прав власності на нерухоме майно позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що постановою про арешт нерухомого майна від 10.04.2009 р. № 294-10/10 ОСОБА_2 ВДВС ХМУЮ на квартиру за адресою : АДРЕСА_2 було накладено арешт.
03.07.2015 р. позивач звернувся до відповідача щодо наявності відносно ОСОБА_1 як боржника, відкритих виконавчих проваджень. Згідно відповіді від 09.07.15 р. № 8876, на виконанні ОСОБА_2 ВДВС ХМУЮ відсутні відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідент. номер НОМЕР_1.
14.07.2015 р. позивач повторно звернувся із заявою до ОСОБА_2 ВДВС ХМУЮ з проханням зняти арешт з квартири, так як відносно нього відсутнє відкрите виконавче провадження, що свідчить про незаконність наявного арешту належного йому нерухомого майна.
Листом від 24.07.15 р. № 9451 за підписом начальника відділу ОСОБА_2 ВДВС ХМУЮ ОСОБА_5, відповідач повідомив ОСОБА_1, що виконавчі провадження, завершені в 2009 році знищені, а тому надати будь-які відомості щодо постанови про арешт майна неможливо. Також було запропоновано звернутися до суду.
Позивач вважає такі дії з боку відповідача незаконними і такими, що порушують права та інші інтереси позивача з наступних підстав. Як вбачається із відповіді начальника ОСОБА_2 ВДВС ХМУЮ ОСОБА_5 від 24.07.15 р., виконавче провадження, згідно якого було накладено арешт на нерухоме майно, є завершеним у 2009 році. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.
Аналогічні вимоги у 2009 році були закріплені у ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», якою були врегульовані наслідки завершення виконавчого провадження. Згідно Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Мінюсту від 25.12.2008 року №2274/5, знищенню підлягають за закінченням строків зберігання закінчені виконавчі провадження.
Таким чином, перед тим як знищити виконавче провадження співробітники ОСОБА_2 ВДВС ХМУЮ зобов'язані були зняти всі накладені арешти на майно, які були накладені під час вчинення виконавчих дій та скасувати інші вжиті заходи примусового виконання рішення. Позивач вважає, що дії державної виконавчої служби неправомірні і підлягають задоволенню. Суд вважає необхідним скасувати арешт який був накладений на майно ОСОБА_1 і скасувати арешт транспортного засобу. Позивач ОСОБА_1 подав через канцелярію суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність та просить розглядати справу з заочною формою розгляду справи, у порядку ст. 224 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_3 служба Харківського міського управління юстиції до суду не з»явилась , про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, просить також розглядати справу у порядку ст. ст. 77, 169 п. 2,3 ЦПК України, заперечень від учасників процесу не надійшло. Суд вважає можливим розглядати справу в передбаченому законом порядку.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши інші докази в їх сукупності, суд вважає ,що позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовані та підлягають задоволенню.
При цьому , суд виходить з того ,що згідно договору купівлі - продажу нерухомого майна від 21.01.1994 року реєстраційний номер № 2-272 , що посвідчений 4-ю ХДНК на частку квартири за адресою : АДРЕСА_3 , було накладено арешт. 03.07.2015 року ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача щодо неясності відносно відповідача як боржника , відкритих виконавчих проваджень . В ході розгляду справи було встановлено, що виконавчі провадження, завершені в 2009 році знищені, а тому надати будь-які відомості щодо постанови про арешт майна неможливо. Виконавче провадження, згідно якого було накладено арешт на нерухоме майно є завершеним у 2009 році. Згідно ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Згідно Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби , затвердженого наказом Мінюсту від 25.12.2008 року № 2274/5, знищенню підлягають за закінченням строків зберігання закінчені виконавчі провадження. При таких умовах, перед тим як знищити виконавче провадження співробітники ОСОБА_2 ВДВС ХМУЮ зобов»язані були зняти всі накладені арешти на майно, які були накладені під час здійснення виконавчих дій та скасувати інші вжиті заходи примусового виконання рішення.
Згідно п. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Тобто, згідно Закону № 1952-ГУ, якщо обтяжувачем виступило ВДВС ОСОБА_2 ХМУЮ, саме воно повинно здійснити дії щодо припинення такого обтяження.
Відповіддю від 24.07.15 р. № 9451, ОСОБА_2 ВДВС ХМУЮ фактично відмовся припинити накладене ним обтяження, незважаючи на те, що будь-які підстави для його існування на цей час відсутні. Таким чином, ОСОБА_2 ВДВС ХМУЮ створює перешкоди у розпорядженні належною позивачу на праві власності часткою нерухомого майна.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частинами 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності.
Відповідно до ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У зв'язку із наявністю арешту та оголошення заборони на відчуження належної позивачу частки квартири, ОСОБА_1 залишається обмеженим у реалізації свого права власності в частині розпорядження своїм майном.
Раніше на адресу позивача ОСОБА_1 не надходило жодних документів щодо відкриття відносно його виконавчого провадження, до ОСОБА_2 ВДВС ХМУЮ його не викликали.
В даний час дізнатись у відповідача за яким виконавчим документом був накладений арешт на майно та чи був він у даному виконавчому провадженні боржником, йому не вдалося.
В зв'язку з цим позивач змушений просити суд на підставі ст. ст. 15, 16 ЦК України захистити його право власності на нерухоме майно та усунути перешкоди у їх розпорядженні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст.ст. З, 4,6, 8,10 , 11, 15, 30 ,41, 42 , 60 , 61, 77,88, 169 п . 2, 3 ,119, 209 , 213-215 , 224- 226 , 294, 295 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 316, 317, 319, 391 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа: ОСОБА_3 служба Харківського міського управління юстиції « Про звільнення майна з-під арешту та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна запису про арешт » - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у володінні, користуванні, розпорядженні квартирою № 11 у будинку № 14 по проспекту Орджонікідзе у м. Харкові та звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_4, накладеного постановою ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про арешт нерухомого майна № 294-10/10 від 10.04.2009 р., реєстраційний номер обтяження нерухомого майна 9918109.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою у відповідності до ст. 229 ЦПК України, поданою протягом 10- ти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили, відповідно до загального порядку встановленого ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : Маслов М.І..