Справа № 301/2318/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2015 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Матіко З.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Іршавського району про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Іршавського району про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 06 квітня 1988 року помер його батько ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ № 199616, актовий запис № 14.

Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами за адресою: с. Сільце, вул. О.Кошового, 1 Іршавського району Закарпатської області.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що стверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради № 2132 від 22.10.2015 року.

Позивач та його мати ОСОБА_4 прийняли спадщину за покійним. Однак, остання померла 14.08.1991 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 199615, актовий запис № 33.

Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відсутні.

Після їх смерті позивач прийняв спадщину, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Зокрема, обробляв земельну ділянку, що зареєстрована за будинком, сплачував земельний податок, страхові внески за будинок, користувався та розпоряджався рухомим спадковим майном.

Згідно погосподарської книги власником спадкового будинку був ОСОБА_3, що стверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради № 2187 від 30.10.2015 року. Будинок побудований у 1947 році і за ним закріплена земельна ділянка площею 0,15 га.

При зверненні до приватного нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину позивачу було відмовлено у звязку з тим, що первісна реєстрація права власності на домоволодіння за ним здійснена не була.

За відсутності належних правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно позивач вимушений звернутись до суду за вирішенням питання визначення належності спадкового майна.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, а подали заяви, якими позов підтримали, просять його задовольнити, а справу розглянути за їх відсутності (а. с. 20, 23).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, а подав заяву якою не заперечив проти визнання права власності на спадковий будинок за позивачем ОСОБА_1, а справу просить розглянути за його відсутності (а. с. 22).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 06 квітня 1988 року помер батько позивача ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ № 199616 за актовим записом № 14 (а.с. 4).

Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами за адресою: с. Сільце, вул. О.Кошового, 1 Іршавського району Закарпатської області.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що стверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради № 2132 від 22.10.2015 року (а.с. 9).

Позивач та його мати ОСОБА_4 прийняли спадщину за покійним. Однак, остання померла 14.08.1991 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 199615 за актовим записом № 33 (а.с. 5) та заповіту не залишила, що стверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради № 2133 від 22.10.2015 року (а.с. 10).

Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відсутні.

Після їх смерті позивач прийняв спадщину, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Зокрема, обробляв земельну ділянку, що зареєстрована за будинком, сплачував земельний податок, страхові внески за будинок, користувався та розпоряджався рухомим спадковим майном.

Згідно погосподарської книги власником спадкового будинку, який побудований у 1947 році, був ОСОБА_3; за даним дворогосподарством закріплена земельна ділянка площею 0,15 га, що стверджується довідками ОСОБА_2 сільської ради № 2186 та № 2187 від 30.10.2015 року (а.с. 11, 12).

У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, виданого на імя спадкодавця, позивач не має можливості оформити у встановленому порядку право власності на спадкове майно.

У відповідності до ст. ст. 548 та 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 548 та 549 ЦК України (в ред. 1963 р.), суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку та надвірних споруд, які розташовані за адресою: с. Сільце, вул. О. Кошового, 1 Іршавського району Закарпатської області, в цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: М. М. Золотар