Справа № 355/1789/15-ц
Провадження № 2/355/787/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

секретаря Лунгул Т.А.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно.

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 15.10.1999 року померла баба позивачки ОСОБА_4. При житті ОСОБА_4 14.12.1991 року склала заповіт, згідно якого своє майно заповіла на імя ОСОБА_5. 15.10.1999 року ОСОБА_4 склала інший заповіт (який скасував попередній) на імя ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок по вул. Коцюбинського, 58-а в смт. Баришівка Київська область. Даний житловий будинок належав ОСОБА_4 на підставі договору дарування 14.11.1977 року, який посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_6 До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернувся батько позивачки ОСОБА_7, однак свідоцтво про право на спадщину на спадковий житловий будинок ОСОБА_7 за життя не отримав. 14.06.2010 року ОСОБА_7 помер. При житті ОСОБА_7 склав заповіт, згідно якого все своє майно він заповів ОСОБА_2. Позивачка своєчасно звернулася до ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок по вул. Коцюбинського 58-а в смт. Баришівка позивачці було відмовлено, в звязку з тим, що її батько за життя не виготовив правовстановлюючі документи на своє імя. ОСОБА_7 народився на території Російської Федерації, свідоцтво про його народження не збереглося, а отримати дублікат не має можливості. В уточненому позові просить суд встановити факт, що ОСОБА_2 є внучкою ОСОБА_4, яка померла 15.10.1999 року та визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок загальною площею 60,7 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Коцюбинського, 58-а в смт. Баришівка Київська область, що належав ОСОБА_4, яка померла 15.10.1999 року.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі та пояснила суду, що 15.10.1999 року померла баба позивачки ОСОБА_4, яка При житті 15.10.1999 року ОСОБА_4 склала заповіт на імя ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок по вул. Коцюбинського, 58-а в смт. Баришівка Київська область. Даний житловий будинок належав ОСОБА_4 на підставі договору дарування 14.11.1977 року, який посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_6 В звязку з впорядкуванням нумерації та адрес житлових будинків і земельних ділянок, номер житлового будинку , який належить покійній ОСОБА_4 в смт. Баришівка по вул. Коцюбинського було змінено з № 58 (бувший 46) на № 58а. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернувся батько позивачки ОСОБА_7, однак свідоцтво про право на спадщину на спадковий житловий будинок ОСОБА_7 за життя не отримав. 14.06.2010 року ОСОБА_7 помер. При житті ОСОБА_7 склав заповіт, згідно якого все своє майно він заповів ОСОБА_2. Позивачка своєчасно звернулася до ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено, в звязку з тим, що її батько за життя не виготовив правовстановлюючі документи на своє імя. ОСОБА_7 народився на території Російської Федерації, свідоцтво про його народження не збереглося, а отримати дублікат не має можливості. Просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Баришівського району Київської області у судове засідання не зявився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином. До суду від представника відповідача ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність представника відповідача по справі.

Заслухавши пояснення представника позивачки, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Судом встановлено, що 15.10.1999 року у віці 91 рік померла ОСОБА_4, про що зроблено відповідний актовий запис № 153 відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Баришівського району Київської області. В день смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по Коцюбинського, 58-а в смт. Баришівка Київська область. Вказаний житловий будинок був подарований ОСОБА_4 , що підтверджується договором дарування від 14.11.1977 року, який посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори , зареєстрований в реєстрі за № 2713, згідно якого ОСОБА_7 подарував, а ОСОБА_4 прийняла у дар жилий будинок по вул. Коцюбинського , 46 в смт. Баришівка Київської області. В звязку з впорядкуванням нумерації та адрес житлових будинків і земельних ділянок, номер житлового будинку , який належить покійній ОСОБА_4 в смт. Баришівка по вул. Коцюбинського було змінено з № 58 (бувший 46) на № 58-а, що підтверджується рішенням ОСОБА_3 селищної ради № 69 від 11.09.2015 року про впорядкування нумерації житлового будинку, який належить покійній ОСОБА_4 та довідкою ОСОБА_3 селищної ради Київської області № 611 від 23.11.2015 року.

14.12.1991 року ОСОБА_4 склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №19, згідно якого житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в смт. Баришівка по вул. Коцюбинського, 58 Київської області та все своє майно де б воно не було б і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право вона заповіла правнуку ОСОБА_5.

15.10.1999 року ОСОБА_4 склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за №739, згідно якого все своє майно де б воно не було б і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право вона заповіла своїй онучці ОСОБА_2.

Згідно ст.524 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 544 ЦК Української ССР (в редакції 1963 року) заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт.

Заповіт, складений пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в частині, в якій він йому суперечить.

Отже, заповіт ОСОБА_4, який посвідчений 15.10.1999 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу ОСОБА_9 повністю скасовує попередній заповіт ОСОБА_4, який посвідчений 14.12.1991 року державним нотаріусом ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори.

Позивачка ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 не звернулась, до суду з позовом визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини чи із заявою про встановлення факту прийняття спадщини не зверталась.

До ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_5, який не є спадкоємцем першої черги на спадкування за законом.

Спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 є її син ОСОБА_7, який своєчасно звернувся до ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом , тому має право на володіння, користування та розпорядження спадковим майном, яке на праві власності належало спадкодавцю.

Відповідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

ОСОБА_7 народився 27.10.1933 року в с. Дніпропетровка на території Російської Федерації, свідоцтво про його народження не збереглося, отримати дублікат на даний час не має можливості.

Встановлення факту родинних відносин ОСОБА_2 необхідне для прийняття спадщини після померлої 15.10.1999 року ОСОБА_4.

Оцінюючи дослідженні докази, покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є внучкою ОСОБА_4, яка померла 15.10.1999 року, тому є підстави для задоволення позову в частині встановлення родинних відносин.

Також судом встановлено, що 14.06.2010 року у віці 76 років помер ОСОБА_7, про що зроблено відповідний актовий запис № 70 відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 районного управління юстиції Київської області. В складі спадкового майна ОСОБА_7 залишився житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Коцюбинського, 58-а в смт. Баришівка Київська область, яку він не встиг оформити після смерті ОСОБА_4.

04.09.2001 року ОСОБА_7 склав заповіт, який посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори, згідно якого все своє майно де б воно не було б і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право він заповів ОСОБА_2.

На підставі ч.1ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч.1 т. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно с. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки,

що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

На підставі ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7 є його дочка ОСОБА_2, яка своєчасно звернулась до ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, тому має право на володіння, користування та розпорядження спадковим майном, яке на праві власності належало спадкодавцю. Однак видати свідоцтво на право на спадщину за заповітом нотаріус не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок загальною площею 60,7 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Коцюбинського, 58-а в смт. Баришівка Київська область, що належав ОСОБА_4, яка померла 15.10.1999 року.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

-показами свідка ОСОБА_10, який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 є бабою ОСОБА_2, а ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_2;

-показами свідка ОСОБА_11, який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_7 , який помер у 2010 році є сином ОСОБА_4 , позивачка ОСОБА_2 є внучкою ОСОБА_4;

-копією паспорта ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії КО № 044556;

-копією ідентифікаційного номеру ОСОБА_2 № НОМЕР_1;

-копією свідоцтва про народження ОСОБА_12, 10.11ю1960 року народження, серії ІІ-ХЯ № 268397 від 10.12.1960 року, батьками якої записані ОСОБА_7 та ОСОБА_13;

-копією свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_14 та ОСОБА_12 (після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_14), серії І-КЕ № 401087 від 24.04.1982 року;

-копією свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (після розірвання шлюбу прізвище дружини ОСОБА_15), серії І-КЕ № 028255 від 14.03.1997 року;

-копією свідоцтва про одруження ОСОБА_10 та ОСОБА_15 (після одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_10), серії І-КЕ № 006171 від 16.06.1997 року;

-копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4, серії І-БК № 118189 від 19.10.1999 року, яка померла 15.10.1999 року;

-копією свідоцтва про смерть ОСОБА_7, серії І-ОК № 190716 від 15.06.2010 року, який помер 14.06.2010 року;

-копією дублікату заповіту ОСОБА_4, який 15.10.1999 року посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за №739, згідно якого все своє майно де б воно не було б і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право вона заповіла своїй онучці ОСОБА_2;

-копією заповіту ОСОБА_4, який 14.12.1991 року посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №19, згідно якого житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в смт. Баришівка по вул. Коцюбинського, 58 Київської області та все своє майно де б воно не було б і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право вона заповіла правнику ОСОБА_5;

-копією заповіту ОСОБА_7, який 04.09.2001 року посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори, згідно якого все своє майно де б воно не було б і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право він заповів ОСОБА_2;

-копією рішення ОСОБА_3 селищної ради № 69 від 11.09.2015 року про впорядкування нумерації житлового будинку, який належить покійній ОСОБА_4;

-довідкою ОСОБА_3 селищної ради Київської області № 611 від 23.11.2015 року про те, що в звязку з впорядкуванням нумерації та адрес житлових будинків і земельних ділянок, номер житлового будинку , який належить покійній ОСОБА_4 в смт. Баришівка по вул. Коцюбинського було змінено з № 58 (бувший 46) на № 58-а;

-копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 58а по вул. Коцюбинського в смт. Баришівка Київської області;

-копією договору дарування від 14.11.1977 року, який посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори , зареєстрований в реєстрі за № 2713, згідно якого ОСОБА_7 подарував, а ОСОБА_4 прийняла у дар жилий будинок по вул. Коцюбинського , 46 в смт. Баришівка Київської області;

-копією спадкової справи № 502/2010 до майна померлого 14.06.2010 року ОСОБА_7,згідно якої ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7;

-копією спадкової справи № 339 до майна померлої 15.10.1999 року ОСОБА_4,згідно якої ОСОБА_5 та ОСОБА_7 звертались до ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4.

За даних обставин заявлений позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись 15, 30, 62, 209, 212-215, 218, 223, 256, 259, 294 ЦПК України, ст. ст. 524, 544, ЦК України (в редакції 1963 року), Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» №4 від 24.06.1983 року, ст. ст. 16, 328, 1216 , 1217, 1218, 1223, 1297 ч. 1 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є внучкою ОСОБА_4, яка померла 15 жовтня 1999 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок загальною площею 60,7 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Коцюбинського, 58-а в смт. Баришівка Київська область, що належав ОСОБА_4, яка померла 15 жовтня 1999 року.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_16