Справа № 133/2415/15-ц Провадження № 22-ц/772/3514/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 49Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої судді: Марчук В.С.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.,

при секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.10.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА :

В серпні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулась у Козятинський міськрайонний суд Вінницької області з даним позовом, у якому просила розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1000 гривень, щомісячно з дня звернення до суду, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на норму ст.184 СК України.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.10.2015 року позов в частині розірвання шлюбу залишено без розгляду на підставі п 5 ст. 207 ЦПК України.

Вимоги про стягнення аліментів обґрунтовані тим, 14 вересня 2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб, у якому 30.08.2014 року у них народився син ОСОБА_4.

З березня 2015 року шлюбі відносини сторін фактично припинилися, вони проживають порізну, дитина перебуває на повному утриманні позивачки.

Так, як відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, позивачка звернулася з даним позовом в суд. В ході розгляду справи ОСОБА_3 зменшила свої вимоги про стягнення аліментів до 800 грн. на місяць.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.10.2015 року позов задоволено. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошові сумі у розмірі 800 гривень щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 31.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Також вирішене питання судових витрат.

Суд мотивував своє рішення тим, що у відповідача хоч і є робота, проте заробітки мінливу від 1547,79 грн. до 3319,22 грн. на місяць.

Не погодившись з даним рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, як не законне та не обґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, вважає, що з нього слід стягнути аліменти в частині від заробітку в розмірі ? частки. Просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, виходячи з норми ч.1 ст. 303 ЦПК України, вважає що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, суд виходив з наступних обставин. У сторін у період шлюбу народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а/с 8), що визнав відповідач.

Відповідно до заяви на а/с 24 позивач ОСОБА_3 зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно.

Згідно довідки на а/с 22 відповідач ОСОБА_2 працює в ПАТ «Старокостянтинівський спеціалізований карєр» на посаді дробильника, розмір його заробітної плати коливається від 1547,79 грн. до 3319,22 грн. в місяць. Виходячи з вказаних обставин, суд прийшов до висновку, що дохід відповідача є мінливим, тому з нього слід стягувати аліменти саме в твердій грошовій сумі, відповідно до ст. 184 СК України.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком суду, оскільки стаття 183СК України регулює визначення розміру аліментів у частці від заробітку батька чи матері, а у разі, якщо платник аліментів має, зокрема, мінливий дохід, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі, відповідно до ст.184 СК України. Про це вказано і у 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Те що відповідач працює та має регулярний заробіток, не спростовує висновку суду про мінливість цього заробітку, виходячи з того, що його розмір змінюється від 1547,79 грн. до 3319,22 грн.

При ухваленні рішення, суд також виходив з прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік».

Доводи апелянта про те, що суди не врахував майновий стан відповідача, не відповідає дійсності, оскільки при ухваленні рішення суд керувався, в тому числі, і нормою ст. 182 СК України, яка визначає обставини, які має враховувати суд при визначенні розміру аліментів.

Відповідно до принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, регламентованих ст.ст.10, 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач же, будучи присутнім у судовому засіданні не спростовував, ні права позивачки на стягнення аліментів, ні їх розміру, ні мінливості свого заробітку.

Твердження апелянта, що у рішенні суду вказано, що відповідач не має постійного місця роботи та має не регулярний дохід, не відповідає дійсності тому, що у рішенні суду зазначено, що відповідач працює на посаді дробильника в ПАТ «Староконстянтинівський спеціалізований кар`єр» та, що його заробітна плата коливається від 1547,79 грн. до 3319,22 грн. (а/с27). Регулярність доходу і його мінливість це різні речі. Мінливість доведена розміром заробітної плати, який за пів року постійно змінювався.

Щодо стягнення судових витрат, то вони відповідають змінам до Закону України «Про судовий збір» від 03.09.2015 року. Позивачка звільнена від сплати судового збору, тому при подачі позовної заяви вона його не платила. Судовий збір, який стягується з відповідача, обраховується відповідно до розміру стягнутих аліментів на час ухвалення рішення, а не на час звернення позивача з позовом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень; належно оцінив надані ними докази; правильно визначив правовідносини, які випливають з встановлених обставин справи та застосував необхідні норми права, діючі на час виниклих правовідносин, тому в силу ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.10.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно ОСОБА_5