У х в а л а

іменем україни

09 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності на квартиру, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з зазначеним позовом, у якому вказали, що 17 листопада 2010 року між ТОВ «Східна мастильна компанія» та ПАТ «Банк «Камбіо» була укладена Генеральна кредитна угода № 588/02/2010, в рамках якої TOB «СМК» отримало від банку в борг грошові кошти. Вказані зобов'язання були забезпечені договорами іпотеки та застави, зокрема, договором іпотеки № 1751 від 18 листопада 2010 року, що укладений між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, як майновими поручителями ТОВ «СМК». Згідно даного договору позивачі передали в іпотеку семикімнатну квартиру, загальною площею 328,5 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Позивачі зазначили, що відповідач безпідставно звернувся до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві та неправомірно зареєстрував за собою право власності на квартиру. За таких обставин позивачі вимушені були звернутись до суду за захистом своїх прав з позовом про визнання недійсним правочину та його скасування.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11 серпня 2014 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 був задоволений. Визнано недійсним правочин про перереєстрацію права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі рішення реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві 16 жовтня 2013 року та скасовано реєстрацію.

Скасовано забезпечення позову, здійсненого ухвалою Подільського районного суду м. Києва 30 травня 2014 року у вигляді заборони проводити будь-які дії, пов'язані з відчуженням (купівля-продаж, дарування, застава, оренда та інші) та державною реєстрацією права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року скасовано рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 серпня 2014 року.

Таким чином, забезпечення позову, а саме заборона проводити будь-які дії, пов'язані з відчуженням та державною реєстрацією права власності на спірну квартиру, було скасовано лише 22 жовтня 2014 року, тобто з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду м. Києва.

Ухвалою Вищим спеціалізованим судом України від 21 січня 2015 року скасовано рішення апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року, а справа направлена на новий розгляд.

Позивачі зазначали, що відповідач знав про заборону проводити будь-які дії, пов'язані з відчуженням (купівля-продаж, дарування, застава, оренда та інші) та державною реєстрацією права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, однак в період дії такої заборони, а саме 12 вересня 2014 року уклав договір купівлі-продажу квартири з ОСОБА_6

За таких обставин, позивачі звернулись з даним позовом до суду та просили визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та визнати за ними право власності на квартиру.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, укладений 12 вересня 2014 між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_6 В іншій частині позовних вимог відмовлено. Скасовано забезпечення позову, здійсненого ухвалою Подільського районного суду м. Києва 26 березня 2015 року у вигляді заборони проводити будь-які дії, пов'язані з відчуженням (купівля-продаж, дарування, застава, оренда та інші) на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року рішення Подільського районного суду м.Києва від 05 червня 2015 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм матеріального права та не правильним застосуванням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційнихскарг, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки ухвала суду про забезпечення позову не була виконана, отже на момент укладення спірного договору купівлі-продажу квартира під забороною (що накладена ухвалою від 30 травня 2014 року) не перебувала, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, який долучений до матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов В.М. Коротун А.В. Маляренко