Провадження № 22-ц/780/6560/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 43 08.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Касьяненко Л.І.,

при секретарі: Яруну Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про примусове виселення, -

в с т а н о в и л а:

позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що 27.02.2008 року між Акціонерним банком Брокбізнесбанк та відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір, в якості забезпечення якого того ж дня укладено договір, на підставі якого ОСОБА_2 передала банку, належну їй на праві власності квартиру № 149, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Чкалова, 10.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2013 року, що у справі № 2/357/3163/13 набрало законної сили, звернуто на користь АБ Брокбізнесбанк стягнення на предмет іпотеки на квартиру № 149, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Чкалова, 10, що належить ОСОБА_2, в якій зареєстровані та проживають інші співвідповідачі.

В звязку з цим позивачем 14.04.2014 року відповідачам направлено повідомлення про їх виселення, яке отримано останніми 16.04.2014 року.

Проте добровільно виселитися з квартири відповідачі відмовляються, тому позивач просить їх виселити примусово в судовому порядку.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати і задовольнити позов повністю.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встанолено, що 27.02.2008 року між Акціонерним банком Брокбізнесбанк та відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір, в якості забезпечення якого того ж дня укладено договір, на підставі якого ОСОБА_2 передала банку, належну їй на праві власності квартиру № 149, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Чкалова, 10.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2013 року, що у справі № 2/357/3163/13 набрало законної сили, на вказану квартиру звернуто стягнення.

Квартира, яка є предметом іпотеки придбана на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2006 року, тобто не за кредитні кошти, які узяті у 2008 році.

Відповідачі зареєстровані та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є предметом іпотеки.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що вимоги про виселення відповідачів без надання іншого житла задоволенню не підлягають.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України "Про іпотеку".

Так, за змістом частин першої, другої статті 39 цього Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною першою статті 40 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

За змістом частини третьої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше жиле приміщення, за винятком випадків, зазначених у відповідному житловому законодавстві.

Особам, які виселяються із жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на пердмет іпотеки, надається інше житло лише в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено у рішенні суду.

За таких обставин, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, коли у звязку зі зверненням стягнення на пердмет іпотеки заявляють вимоги про виселення відповідачів без надання іншого житла, такі вимоги про виселення задоволенню не підлягають в звязку з чим доводи апеляційної скарги, як необгрунтовані підлягають відхиленню.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді