Провадження № 2/752/5699/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19.11.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Овдій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,
позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину Договору прощення боргу за Договором про іпотечний кредит № 81.1.08/Д(1)-1 від 06.03.2008 р., що укладений між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_1, шляхом стягнення на користь позивача прощеної частини заборгованості в розмірі 132323,25 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до постанови Національного баку України від 23.12.2014 р. № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2014 р. № 158 «Про початок процедури ліквідації банку».
Здійснюючи на підставі ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перевірку договорів, укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів, виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку, Уповноваженою особою Фонду було виявлено, що 07.08.2014 р. між Банком і ОСОБА_1 укладено Договір прощення боргу за Договором про іпотечний кредит № 81.1.08/Д(1)-1 від 06.03.2008 р., згідно з яким Банк простив відповідачу частину боргу в розмірі 132323,25 гривень.
26.03.2015 р. відповідачу було направлено повідомлення про нікчемність зазначеного правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом стягнення суми прощеного боргу.
Однак, на момент звернення до суду відповідач зазначену суму не сплатив, в зв»язку з чим позивач просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину стягнути з відповідача суму в розмірі 132323,25 гривень.
В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом за місцем реєстрації. Судові повістки повернулись до суду з відміткою, що зазначена особа за даною адресою не проживає.
В силу положень ст.ст. 74, 76 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду.
На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наданих доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07.08.2014 року між ПАТ "КБ "Актив - Банк" та ОСОБА_1 укладено Договір прощення боргу за Договором про іпотечний кредит № 81.1.08/Д(1)-1 від 06.03.2008 р., відповідно до п.3 якого Банк прощає Позичальнику частину боргу, що залишилася у розмірі 132323,25 гривень, у зв»язку з чим зобов»язання Позичаьника щодо повернення Банку частини боргу за Договором про іпотечний кредит від 06.03.2008 р. в зазначеному розмірі припиняються шляхом прощення боргу (а.с.5).
02.09.2014 р. постановою Правління Національного банку України №545 ПАТ "КБ "Актив-Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.
03.09.2014 р. рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №79 від 02.09.2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ "КБ "Актив-Банк».
Відповідно до постанови правління Національного банку України від 23.12.2014 № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КБ "Актив-Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2014 року № 158 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Актив-Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "Актив-Банк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "Актив-Банк" ОСОБА_2 строком на 1 рік з 24.12.2014 по 23.12.2015 включно.
Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків регулюється Законом України від 23.02.2012 р. №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який набув чинності 22.09.2012 р.
Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку є Фонд.
Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.
З дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
Згідно із ч.ч.1,2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Відповідно до ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.
Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012 р., що діє зі змінами і доповненнями, абзацами 5 та 6 пункту 1.18 глави 1 розділу 3, передбачено перелік правочинів виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану неплатоспроможного банку, який повністю відповідає переліку зазначеному в ч.3. ст. 38 Закону.
Здійснюючи на підставі статті 38 Закону перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "Актив - Банк" на виконання вимог ст. 37,38, Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", виявлено факт нікчемності правочину, що укладений між ПАТ "КБ "Актив - Банк" та ОСОБА_1, а саме: Договір прощення боргу за Договором про іпотечний кредит № 81.1.08/Д(1)-1 від 06.03.2008 р.
Нормами частини 4 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
Пунктом 1.19 Положення регламентовано, що Уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію зобов'язана вжити заходів для витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за договорами, визначеними у пункті 1.18 цієї глави, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.
26.03.2015 р. Уповноваженою особою на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про нікчемність правочину,а саме Договору прощення боргу і вимога про здійснення оплати на користь Банку грошових коштів в сумі 132323,25 гривень.
Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Положеннями ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Згідно з ч.5. ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених ч.3. ст. 38 вказаного закону, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), які він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.
Як встановлено судом відповідач до дати подачі позову не сплатив суму в розмірі 132323,25 гривень, чим порушує не лише права Позивача, але і вкладників ПАТ "КБ "Актив - Банк", вимоги яких підлягають задоволенню в результаті здійснення ліквідаційної процедури.
Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, які викладені в п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.
Частиною 1 ст.236 ЦК України передбачено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, оцінюючи надані суду докази, які досліджені в ході судового розгляду, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є доведеними, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до пункту 22 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.
На підставі ч. 2 ст. 79 ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 1323,23 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 3,.10.,60,.88,.209,.213-.215,.224-226 ЦПК України
позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: м.Київ, пров.ФеодосійськийАДРЕСА_1) в дохід держави судовий збір у сумі 1323 гривні 23 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя