Провадження № 2/522/9098/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Терракс» ЛТД про стягнення пені за договорами комісії,

ВСТАНОВИВ:

. ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАКС» ЛТД (32428789) про стягнення пені за договорами комісії на будівництво обєкту нерухомості у сумі 914743,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 лютого 2005р. між ОСОБА_1 та ТОВ «ТЕРРАКС» ЛТД (надалі ТОВ) було укладено договори комісії №53,129,131 на будівництво обєкта нерухомості. У відповідності до вказаних договорів ТОВ зобовязалось виконати доручення позивача здійснивши всі фактичні та юридичні дії необхідні для будівництва обєкта нерухомості сімейно-оздоровчого комплексу, розташованого в прибережній зоні в районі 8-ї станції Великого ОСОБА_2, пров. Морський, 2 в м. Одесі, з метою передачі у власність ОСОБА_1 апартаментів. Строк реалізації доручення визначено п.4.1., 6.1. договорів комісії, відповідно до яких, до 25 грудня 2011р. (з урахуванням додаткових угод до договорів комісії №53.№129,№131 від 16 березня 2010р.) відповідач зобовязувався ввести до експлуатації закінчений будівництвом сімейно-оздоровчий комплекс і впродовж 45-днів передати у власність апартаменти, які передбачені п.1.4. договорів комісії. Проте відповідач вказане зобовязання по передачі апартаментів у власність позивача не виконав, будівництво не завершено, до експлуатації обєкт нерухомості не введено. Тому згідно п.7.2. договорів комісії, за затримку у виконанні зобовязання з передачі апартаментів, відповідач зобовязаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості апартаментів за кожен день прострочки. З урахуванням річного строку давності щодо стягнення пені, позивач вважає, що у нього виникло право на отримання від ТОВ штрафних санкцій у сумі 914743,23 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивачем були надані договори комісії №53,129,131 від 04 лютого 2005р. з додатками до них, додаткові угоди від 16 березня 2010р. до вказаних договорів комісії, розрахунок пені, а також докази про виконання грошових зобовязань за вказаними договорами.

Позивачка також посилався на п.2.3. договорів комісії, згідно з яким відповідач зобовязувався передати у власність апартаменти, передбачені п.1.4. договору комісії, впродовж 45 днів з моменту вводу в експлуатацію обєкта нерухомості на підставі акту прийому-передачі апартаментів, а також підготувати всі необхідні документи для оформлення права власності позивача на обєкт нерухомості, у межах компетенції та повноважень відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на підстави викладені у позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «ТЕРРАКС» ЛТД в судовому засіданні позов не визнав посилаючись на те, що термін у 45- днів, за порушення якого договором передбачена відповідальність згідно п.7.2. договору, не почав свій перебіг. Оскільки будівництво не завершено, та не введено обєкт будівництва до експлуатації, зобовязання щодо передачі апартаментів від відповідача позивачу згідно п.2.3. ще не виникло, а існує лише зобовязання щодо виконання доручення комітента із будівництва комплексу в цілому, по виконанню якого і виникне вже наступний обовязок продовж 45 днів передати створене індивідуально визначене майно у вигляді апартаментів. Окрім того, посилався на здійснення відповідачем всіх можливих дій, які були направлені на належне виконання з його боку договірних зобовязань, що на його думку свідчать про обставини, з яких своєчасне завершення будівництва комплексу не можливо було здійснити. Також посилався на Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», вказуючи при цьому, що пеня застосовується виключно у грошових зобовязаннях, а оскільки у відповідача перед позивачем не грошове, а майнове зобовязання, така вимога є безпідставною.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ТОВ «ТЕРРАКС» ЛТД є замовником будівництва Сімейно-оздоровчого комплексу на 8-й станції ОСОБА_2 у м. Одесі та виступає комісіонером за укладеними договорами комісії.

За договором комісії комісіонер зобовязується за дорученням комітента за плату вчинити один або декілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Комітент зобовязаний забезпечити комісіонера усім необхідним для виконання обовязку перед третьою особою.

Реалізація доручення комітента за укладеними договорами комісії здійснюється комісіонером шляхом укладання з відповідними організаціями та підприємствами договорів на проведення будівельних та інших робіт, необхідних для спорудження обєкта нерухомості та вводу його до експлуатації та передачі апартаментів від комісіонера комітенту у власність.

Відповідно до договорів комісії №53,129,131 від 4 лютого 2005р. комісіонер в особі ТОВ «ТЕРРАКС» ЛТД зобовязувався за плату та в тому числі за рахунок комітента в особі ОСОБА_1, здійснити усі фактичні та юридичні дії, необхідні для будівництва обєкта нерухомості сімейно оздоровчого комплексу цілорічної дії, розташованого в районі 8-ї станції ОСОБА_2 у м. Одесі, пр. Морський, 2.

Зазначені договори було укладено з ціллю передачі у власність комітенту, частини вказаного обєкта нерухомості, а саме апартаментів за будівельним №14,№15,№18, розташованих на 3 поверсі 20-ти поверхової секції сімейно оздоровчого комплексу, за що комітент сплачує комісіонеру комісійну плату, що складає 0,5 % від загальної ціни договору. Порядок розрахунків за вказаним договором зазначений у додатках №2 до вказаних договорів, які є невідємною їх частиною.

Пунктом 2.3. договору комісії передбачено, що у власність комітенту апартаменти передаються продовж 45-ти днів саме з моменту вводу до експлуатації обєкта нерухомості на підставі акту прийому-передачі. П.4.2. договору комісії встановлено, що передача апартаментів комітенту здійснюється тільки після внесення комісіонеру всієї суми договору. Таким чином відповідальність за прострочення виконання зобовязання відповідача щодо передачі апартаментів позивачу виникне тільки тоді, коли обєкт будівництва буде введено до експлуатації, позивач виконає умови договору про повну сплату вартості апартаментів, а відповідач в свою чергу відмовиться від передачі апартаментів.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до приписів ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 612 ЦК України встановлено, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Договором комісії передбачено, що у разі невиконання чи не належного виконання зобовязань винна сторона зобовязана відшкодувати іншій стороні збитки, що завдані таким не виконанням чи не належним виконанням договору. Тобто сторони за договором розмежували відповідальність. За не виконання чи не своєчасне виконання доручення комітента, комісіонер має відшкодувати комітенту збитки, що завдані таким невиконанням. За затримку у передачі апартаментів у встановлений умовами договору строк, а саме продовж 45 днів з моменту вводу до експлуатації обєкту нерухомості, комісіонер сплачує комітенту пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості не переданих вчасно апартаментів.

Згідно ч.6 ст.154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Терракс» ЛТД про стягнення пені за договорами комісії відмовити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.11.2015 року, на нежитлові приміщення першого поверху, площею 65,5 кв.м., по вул.. Коблевській, 45 в м. Одесі, що належать ТОВ «ТЕРРАКС» ЛТД.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 02.12.2015