Справа №467/1736/15-ц 10.12.2015 10.12.2015 10.12.2015
Провадження №22-ц/784/3009/15
Категорія 47 Головуючий у першій інстанції - Кірімова О.М.
Доповідач апеляційного суду - Шаманська Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шаманської Н.О.,

суддів - Данилової О.О.,Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю: представника позивачки - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 4 листопада 2015 р. по справі за позовом

ОСОБА_4

до

Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області

(далі - Арбузинська РДА),

про визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 р. ОСОБА_4 звернувся з позовом до Арбузинської РДА про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що тривалий час, з 1994 по 2003 роки, працював у КСП «Хлібороб» та був членом колективного сільськогосподарського підприємства, а тому на час розпаювання землі, мав передбачені законом права на отримання земельної частки (паю).

Посилаючись на те, що про отримання КСП «Хлібороб» державного акту на право колективної власності на землю він дізнався лише у 2014 році, а Арбузинською РДА йому було відмовлено у видачі правовстановлюючого документу про право на земельну частку (пай) у зв'язку з тим, що він не був включений в списки членів КСП «Хлібороб», позивач просив внести зміни в Додаток № 1 до державного акту на право колективної власності на землю в частині включення в список громадян - членів КСП «Хлібороб» та визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 6,84 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Арбузинського району Миколаївської області.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 4 листопада 2015 р. в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, просив скасувати рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неврахування поважних причин пропуску строку позовної давності для звернення з позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» N 720/95, від 8 серпня 1995 р. установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Згідно п.2 зазначеного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишилися членами цього підприємства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Судом встановлено, що 1 липня 1998 р. ОСОБА_4 було прийнято на роботу в КСП «Хлібороб» про що свідчить запис в трудовій книжці останнього ( а.с.6).

Вподальшому КСП «Хлібороб» перейменовано в закрите акціонерне сільськогосподарське товариство «Хлібороб» (далі - ЗАСТ «Хлібороб»).

3 квітня 2003 р. позивач був звільнений з ЗАСТ «Хлібороб» за ст. 36 КЗпП України.

Звертаючись до суду, позивач посилався на те, що на час розпаювання КСП «Хлібороб» він був членом колективного сільськогосподарського підприємства, а тому має право на земельну частку пай.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що КСП «Хлібороб» отримало державний акт на право колективної власності на землю для ведення сільськогосподарського виробництва 25 жовтня 1995 р. До цього акту додано список громадян - членів КСП.

При перевірці списку членів КСП «Хлібороб» на одержання землі встановлено відсутність прізвища позивача.

В той же час, згідно запису в трудовій книжці, позивача прийнято на роботу в КСП у липні 1998 року, тобто після отримання КСП «Хлібороб» державного акту на право колективної власності на землю.

Документів, які б підтверджували прийом його в члени чи виключення із членів КСП «Хлібороб», не збереглося, про що свідчить довідка архівного сектора Арбузинської РДА ( а.с. 8-10,14).

Отже, безспірних доказів, які б свідчили про те, що на час одержання КСП «Хлібороб» державного акту на право колективної власності на землю, позивач був членом цього підприємства, останній суду не надав.

Свідоцтво про право власності на майновий пай КСП «Хлібороб», отримане ОСОБА_4 5 вересня 2001 р., не можна вважати доказом того, що останній був членом КСП «Хлібороб» станом на жовтень 2005 р., оскільки рішення про розпаювання майна КСП «Хлібороб» приймалось у 2001 році та на цей час позивач міг бути членом цього підприємства.

За такого, вимоги позивача про визнання за ним права на земельну частку (пай) не можна вважати обґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до суду за захистом своїх прав, то рішення суду в частині підстав для відмови у задоволенні позову слід змінити, та вважати підставою у задоволенні позову недоведеність позивачем його права на отримання земельної частки (паю) .

Керуючись ст.ст. 303, 309, 313 , 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 4 листопада 2015 р. в частині підстав за якими відмовлено у задоволенні позову змінити вважати підставою для відмови у задоволенні позову недоведеність позивачем його права на отримання земельної частки (паю).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.О.Шаманська

Судді: О.О. Данилова

І.В. Лівінський