233 № 233/5789/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого

судді Орчелоти А.В.,

при

секретарі Махоті О.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представників

третьої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_2 «про позбавлення батьківських прав», третя особа орган опіки та піклування виконкому Костянтинівської міської ради», -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прв відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що її брат ОСОБА_6 у листопаді 2002 року одружився з ОСОБА_2. Від спільного мешкання 04.03.203 року народилася спільна донька ОСОБА_5. З січня 2004 року сімейні відносини та спільне проживання між подружжям припинилось. У жовтні 2013 року за позовом брата шлюб було розірвано. Батько дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає зі своєю матірю, протягом десяти років являється інвалідом другої групи та на сьогодення висновком МСЕК має високий ступінь страти здоровя внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обовязків.

За рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.12.2014 року, за невиконання батьківських обовязків, було відібрано малолітню ОСОБА_5 у матері ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав. Тим же рішенням дитина влаштована до родини опікуна ОСОБА_1. Малолітня ОСОБА_5 перебуває на первинному обліку в службі у справах дітей Костянтинівської міської ради від 12.12.2014 року, має статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

За весь час перебування малолітньої ОСОБА_5 у родині опікуна мати ОСОБА_2 жодного разу не відвідала свою дитину, не цікавилась її життям та здоровям, не надавала матеріальної допомоги на її утримання, аліменти сплачувала зі своєї пенсії за інвалідністю. Також жодного разу не зявлялась до служби у справах дітей з проханням про повернення її дитини на виховання та піклування. Мати дитини своєю поведінкою чинить перешкоди для нормального та повноцінного розвитку дитини та її виховання. Все це повязане із негативним образом життя відповідача. Спільних умов з дитиною не створює та не має спільних поглядів на подальше життя з донькою. Донька і сама не бажає мешкати сумісно з матірю. Мати за місцем мешкання характеризується негативно.

Позивачкою зазначено, що саме вона весь час турбується за племінницею ОСОБА_5: про її фізичний та духовний розвиток, тощо. Тому вважає, що відповідач не виконує обовязків по вихованню та утриманню малолітньої дитини, в звязку з чим і звернулась до суду щодо позбавлення останньої батьківських прав у відношенні її малолітньої доньки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, з підстав зазначених у позовній заяві, підтримала позов та просила задовольнити. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалась на: копію паспорта ОСОБА_1; копію свідоцтва про укладення шлюбу; рішення суду про розірвання шлюбу; довідку з міста мешкання про склад сімї; довідку з міста роботи ОСОБА_1; характеристику на ОСОБА_1; довідку про доходи на ОСОБА_1; акт житлово-побутових умов ОСОБА_1; довідку з СДД ; рішення суду про відібрання малолітньої ОСОБА_5 без позбавлення батьківських прав ОСОБА_5; копію свідоцтва про народження ОСОБА_5; рішення Костянтинівської міської ради про надання статусу малолітньої ОСОБА_5; довідку з місця навчання ОСОБА_5; характеристику на ОСОБА_5; інформацію школи про сімю ОСОБА_5; висновок про стан здоровя ОСОБА_5; копія паспорту ОСОБА_6; копію висновку ЛКК, яка перешкоджає виконанню батьківських обовязків; копію довідки про інвалідність ОСОБА_6; рішення суду про розірвання шлюбу ОСОБА_6; довідку про доходи ОСОБА_6; копію паспорта ОСОБА_2; копію довідки про інвалідність ОСОБА_2; вирок суду відносно ОСОБА_2; характеристика на ОСОБА_7; свідчення свідків:ОСОБА_8, ОСОБА_9; ОСОБА_10.

Так свідок ОСОБА_10, яка є матірю батька малолітньої ОСОБА_5 повідомила суду, що стосунки відповідача з дитиною за період з грудня 2014 року по жовтень 2015 року не змінилися. Дитина матері зовсім не потрібна. Вона всі 12 років їй не була потрібна і на зараз також. Якщо дитина залишиться у відповідача, вона буде віддана сама собі. Матері дитини потрібні тільки гроші. Вона сплачує аліменти тільки по рішенню суду, більш ніякої допомоги не надає. Дитині не приємно спілкування з рідною матірю.

Свідок ОСОБА_9Л, яка є класним керівником ОСОБА_5 розповіла суду, що ні коли не бачила мати цієї дитини. Відповідач ні дзвонила до школи, не приходила, не відвідувала батьківські збори, шкільні свята, концерти. В якості матері бачила тільки позивача, яка займається вихованням дитини. На запитання до дитини де її матір, вона відповідає, що живе у другому місті. Вважає, що дитина налякана образом життя матері та не хоче змін у погану сторону, а хоче стабільності, яка є на сьогоднішній день.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що працює разом із позивачем та часто спілкується поза межами роботи. Відповідача разом із дитиною ніколи не бачила. Жодного разу не чула, щоб та цікавилась дитиною. Їй тільки відомо, що позивач завжди турбується за дитину та спілкуються вони, як мати з донькою, умови проживання дитини дуже добрі, дитина доглянута, охайна. Разом із позивачем дитина почуває себе вільно, знаходиться у добрій атмосфері.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позовних вимог пояснивши, що доступ до дитини за для спілкування в неї обмежений, в звязку із станом здоровя та діями позивача, яка налякала та навмисно відгородила від неї дитину. На даний час відповідач не бачить підстав для позбавлення її батьківських прав у відношенні її малолітньої доньки, оскільки змінила свій образ життя, любить дитину та бажає мешкати і спілкуватися разом із нею, а тому просила відмовити у позові.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач послалась на: свідчення свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13.

Свідок ОСОБА_11, яка є матірю відповідача пояснила суду, що малолітній ОСОБА_5 заборонили з ними спілкуватися та приходити в гості. Вони бачать ОСОБА_5, коли та приходить у їхній двір та гуляє з дівчатами. Вони знали, що позивач оформила опікунство, але вони, з цього приводу, не ходили до органу опіки та піклування.

Свідок ОСОБА_12, яка є соціальним робітником та буває два рази на тиждень у відповідача, розповіла суду, що десь пів року назад вона була свідком спілкування останньої з дитиною. Вважає, ОСОБА_2 веде нормальний образ життя, привітна та адекватна, ходить до церкви. Якось просила сходити до органу опіки та піклування, щодо зясування можливості спілкування з дитиною, а тому не має підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Свідок ОСОБА_13, розповіла суду, що знайома з відповідачем приблизно рік, ведуть нормальний образ життя, ходять до церкви «Нове покоління». Зі слів відповідача їй відомо, що донька ходить до неї три, чотири рази на тиждень. Щодо дій яки відповідач робить для повернення доньки вона не знає, але бажання, бути разом із донькою у відповідача є.

Представники третьої особи Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримали повністю, пояснивши, що в інтересах малолітньої ОСОБА_5, є доцільним: позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав.

Вислухавши пояснення та доводи сторін, повно, всебічно і обєктивно дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, допитавши свідків, заслухавши малолітню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка в судовому засіданні продемонструвала свою прихильність до позивача та відворотність від рідної матері, з якою не має і не хоче мати жодних стосунків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, народжена 04 березня 2003 року, батько ОСОБА_6, мати ОСОБА_2 (а.с.19).

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати може бути позбавлено судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обовязків щодо виховання дитини передбачених статтею 150 СК України.

Факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обовязків по вихованню малолітньої дитини знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених доказів по справі.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2014 року за позовними вимогами ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні її малолітньої дитини ОСОБА_5, призначення опікуна та стягнення аліментів, позов було задоволено частково та відібрано дитину у матері без позбавлення батьківських прав, стягнуто аліменти та призначено опікуна (а.с.15).

Розглядаючи період часу відносин матері та дитини з 02 грудня 2014 року, перевіривши намагання ОСОБА_2 повернути до себе дитину та й взагалі не втратити спілкування з донькою, враховуючи думку дитини та матері на сьогодення, образи життя обох, суд дістає наступного.

Висновком Органу опіки та піклування Костянтинівської міської Ради № 939/12 від 09 листопада 2015 року визнано за доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 (а.с.60).

Обставини, які були підставою для прийняття органом опіки та піклування саме такого висновку, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: мати дитини не виконує батьківські обовязки; засуджувалась за скоєння злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів; після винесення судом рішення 02.12.2014 року про відібрання дитини, мати жодного разу не відвідувала доньку, її життям та здоровям не цікавиться, добровільно матеріальної допомоги не надає, не цікавиться її навчанням, не відвідує батьківські збори, не піклується про позашкільне життя; за консультаціями про участь у вихованні доньки та із заявою про її повернення до органу опіки та піклування не зверталась, на засідання комісії з питань захисту прав дитини не прибула, про причини відсутності не повідомила; характеризується негативно; має заборгованість по сплаті аліментів(а.с.15-37).

Все вище зазначене доведене суду належними та допустимими доказами сторони позивача.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано жодних переконливих доказів, які б могли би бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Суд не приймає до уваги усні заперечення відповідача, які ґрунтуються на звинуваченнях позивача щодо залякування і навмисного відгородження дитини від ОСОБА_2, намаганнях продовження взаємовідносин між матірю та дитиною та критично відноситься до свідчення свідків сторони відповідача, які підтверджували зазначене ОСОБА_2, оскільки усні звинувачення та бажання позивача, спростовуються думкою самої дитини, яка повідомила суд про відсутність тиску на неї з боку позивача, матеріалами справи, які характеризують, як позивача та дитину так і відповідача, свідченнями свідків сторони позивача, які кожен окремо, підтвердили факт, що відповідач вихованням та навчанням дитини не займається, матеріальної допомоги не надає, здоровям не піклується, а дитина повністю знаходиться на вихованні та матеріальному забезпеченні позивача.

За таких обставин та в першу чергу за для інтересів малолітньої дитини, суд вважає необхідним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні її доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийшовши до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків щодо виховання, навчання та утримання дитини, не підтримує з нею родинних звязків, фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських зобовязань.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

На підставі ст.ст. 164-167 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.209,212-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні її малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В.Орчелота