Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Сінєльник Р.В. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 332/2611/15
08 грудня 2015 року Справа № 22ц/778/6408/15
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвоката

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 28.09.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (далі-Товариство) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії і відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що вона мешкає у квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем послуг газопостачання які надає підприємство відповідача. Товариство ухиляється від укладення з нею договору газопостачання, чим порушуються її права, як споживача послуг. Тому прохала, визнати такі дії Відповідача незаконними й зобовязати його протягом семи днів до укладення відповідного договору. В доповненнях до заявлених вимог покликала суд визнати неправомірним відключення її помешкання від газопостачання, спонукати Товариство негайно відновити послугу з постачання газу у її квартирі, відшкодувати моральні збитки у сумі 10 000 грн., які вона пов'язує з неправомірними діями відповідача та стягнути вартість не отриманого газу за час відключення від мережі газопостачання.

Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 28.09.2015 року позовні вимоги відхилені.

В апеляційній скарзі заявник прохала суд скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки на її думку, суд не правильно з'ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права.

Заслухавши пояснення представника Товариства, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті у цивільних справах апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального й процесуального права.

Судом встановлено, що позивач, який мешкає в квартирі № квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем послуг газопостачання які надає підприємство відповідача.

Частиною 1 ст.14 ЦК визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Цивільний обовязок це вид і міра необхідної поведінки субєкта, врегульована нормами цивільного права і забезпечена механізмом державного примусу.

Цивільний обовязок має виконуватися в межах, встановлених договором або актами цивільного законодавства, забезпечуватися відповідними засобами заохочення та застосування санкцій.

Предмет виконання юридичного обовязку це певні матеріальні або нематеріальні блага (наприклад, речі, послуги, результати інтелектуальної творчості тощо).

Субєктом виконання юридичного обовязку є боржник, на якому лежить зобовязання щодо особистого вчинення певних дій, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із звичаїв ділового обороту чи суті зобовязання.

У ч.2 ст.14 ЦК йдеться про те що особа не може бути примушена до дій які не є обовязковими для неї.

Отже, виходячи з положень ч.1 цієї статті, під обовязковими діями, слід розуміти дії, виконання яких покладається на особу договором або актом цивільного законодавства.

Відносини між газопостачальним підприємством та фізичними особами - споживачами газу регулюються ст.714 ЦК, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року (далі - Правила).

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору, ст.6, 627 ЦК України визначають, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Водночас, ст.20,21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч.3 ст.20 вказаного Закону передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Статтею 21 Закону визначений обовязок виконавця - підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Як слідує із викладеного, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є саме обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом встановлено, що позивач направив Товариству заяву про укладення відповідного договору на що йому було запропоновано надати необхідні документи про особу споживача, зокрема: правоустановчі документи на житлове приміщення, довідку про склад сім"ї та водночас повідомлена адреса за якою може бути вчинена відповідна угода (а.с.28).

Втім, на підтвердження порушення відповідачем обовязку про підготовку типового договору та чи мала відмова від укладання договору, заявник будь-яких документів не надав.

З огляду на викладене рішення суду в цій частині не можна визнати необґрунтованим.

За пунктом 6 Правил газопостачання припиняється у раз порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації.

18 серпня 2015 року працівниками Товариства було встановлено порушення герметичності газопроводу у квартирі позивача.

У п.5.7 Правил безпеки газопостачання України міститься застереження про те, що за наявності витоку газу, обладнання житлового будинку підлягають відключенню від системи газопостачання.

У звязку з загрозами аварії помешкання споживача було відключено від газопостачання (а.с.61).

До правомірності припинення надання послуг з постачання газу свідчать і висновки Відділу НКРЕКР у Запорізькій області, яке водночас проінформувало споживача про те, що відновлення газопостачання є можливим за умови усунення зауважень викладених у акті (а.с.88).

Викладене не свідчить про протиправну поведінку відповідача, а тому на нього не може бути покладена відповідальність щодо відшкодування шкоди.

З наведених обставин, колегія суддів не може погодитись з аргументами окресленими у скарзі, а тому оскаржуване рішення не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 28.09.2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення

Головуючий: Судді: