АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/5983/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3845/15Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Пилипчук Л.І., Пікуля В.П.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 листопада 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ДП Фірма "Укртатнафтасервіс" про визнання незаконними та скасування наказів про відсторонення від виконання посадових обовязків без збереження заробітної плати та оголошення догани, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що працює у відповідача з 01 серпня 2011 року по теперішній час, а на посаді виконавця робіт дільниці №5 - з 01 березня 2014 року. Наказом директора підприємства № 118 від 30 червня 2015 року його було відсторонено від виконання посадових обов'язків без збереження заробітної плати до проходження навчання та перевірки знань з питань охорони праці у Кременчуцькій філії ДП «Східний ЕТЦ», а наказом № 126 від 06 липня 2015 року про результати розслідування нещасного випадку на виробництві на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за невиконання вимог п.п. 2.19.6, 2.19.10, 2.19.16 та 2.19.21 посадової інструкції. Посилаючись на відсутність у відповідача підстав згідно ст.ст. 146, 147, 149 КЗпП України для відсторонення його від виконання обов'язків виконроба та притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки порушень трудової дисципліни не вчиняв, просив визнати стосовно нього незаконним та скасувати п. 1 наказу № 118 від 30 червня 2015 року в частині відсторонення його від виконання посадових обов'язків виконроба дільниці №5 без збереження заробітної плати та п. 2 наказу № 126 від 06 липня 2015 року про оголошення йому догани.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 листопада 2015 року в задоволенні зазначеного позову відмовлено.

З даним рішенням не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Зокрема вказує, що він був відсторонений від роботи для проходження переатестації, а не для проходження навчання та перевірки знань з питань охорони праці.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно ст. 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Вказана норма передбачає, крім наведених в ній конкретних підстав для відсторонення від роботи працівника, можливість усунення працівника від роботи і в інших випадках, встановлених законом. Такою нормою, за даних обставин, є, зокрема абз. 2 ч. 6 ст. 15 Закону України «Про охорону праці». Так, згідно абз. 2 ч. 6 ст. 15 Закону України «Про охорону праці» спеціалісти служби охорони праці у разі виявлення порушень охорони праці мають право: вимагати відсторонення від роботи осіб, які не пройшли передбачених законодавством медичного огляду, навчання, інструктажу, перевірки знань і не мають допуску до відповідних робіт або не виконують вимог нормативно-правових актів з охорони праці.

Також, у п. 52 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. за N 1232 , зазначено, що роботодавець зобов'язаний у п'ятиденний строк після затвердження акта за формою Н-5, зокрема, видати наказ про вжиття запропонованих спеціальною комісією заходів та запобігання виникненню подібних нещасних випадків, який обов'язково додається до матеріалів спеціального розслідування, а також притягти згідно із законодавством до відповідальності працівників, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, посадових інструкцій та інших актів підприємств з цих питань. Про вжиття запропонованих заходів роботодавець повідомляє у письмовій формі органи, які брали участь у проведенні розслідування, у зазначені в акті за формою Н-5 строки.

Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

На підставі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивача ОСОБА_2 було прийнято на роботу до відповідача ДП Фірма «Укртатнафтасервіс» виконавцем робіт на дільниці № 1 з 01 серпня 2011 року згідно наказу № 52 від 27 липня 2011 року (т. 1 а.с.74).

При прийнятті на роботу з позивачем було проведено 27 липня 2011 року вступний інструктаж з питань охорони праці, що постає з пояснень представників відповідача, не заперечувалося позивачем та підтверджується журналом реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці (т. 1 а.с.а.с. 77-79).

Крім того, 27 липня 2011 року позивача було ознайомлено з посадовою інструкцією виконроба дільниці №№ 1-7, затвердженої директором підприємства 15 травня 2008 року (т. 1 а.с.а.с. 86-90).

На підставі заяви позивача ОСОБА_2 наказом директора відповідача за № 35-к від 24 лютого 2014 року позивача було переведено з 01 березня 2014 року виконавцем робіт дільниці №5 (т. 1 а.с. 124).

Наказом директора відповідача за № 118 від 30 червня 2015 року позивача було відсторонено від виконання посадових обов'язків без збереження заробітної плати до проходження навчання та перевірки знань з питань охорони праці у Кременчуцькій філії ДП «Східний ЕТЦ» (т. 1 а.с.а.с. 91, 95-97, 98).

У наказі за № 118 від 30 червня 2015 року наведені обставини нещасного випадку, а саме, що 15 червня 2015 року близько 09 години 30 хвилин на території ПАТ «Укртатнафта» цех № 18 (дільниця товарно-сировинного господарства) під час виконання робіт по монтажу нової газозрівняльної лінії Е-302, Е-304, Е-305, Е-306 із застосуванням електрозварювальних робіт працівниками дільниці № 5 ДП Фірма «Укртатнафтасервіс» під керівництвом виконроба дільниці №5 ОСОБА_2 відбувся вибух газоповітряної суміші в середині ємкості Е-305 в результаті якого слюсар по ремонту технологічної установки ОСОБА_3 був скинутий з даху ємкості вниз на бетонний майданчик та одержав травму несумісну з життям.

З посиланням на результати та на виконання висновків спеціальної комісії по факту розслідування нещасного випадку та актів форм Н-1, Н-5 було зазначено про відсторонення ОСОБА_2 як виконроба дільниці № 5 від виконання обов'язків без збереження заробітної плати для проходження ним навчання та перевірки знань з питань охорони праці у ДП «Східний експертний технічний центр Держпраці».

Позивач пройшов навчання в ДП «Східний експертний технічний центр Держпраці», між яким та ДП Фірма «Укртатнафтасервіс» укладено 01 липня 2015 року договір №8188 про надання послуг по навчанню з питань охорони праці, за результатами якого на засіданні комісії по перевірці знань з питань охорони праці 13 та 17 липня 2015 року склав успішно іспити з перевірки знань щодо: - НПАОП 45.2-7.02-12 «Система стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека у будівництві» (ДБНА.3.2-2-2009); - чинного законодавства України з охорони праці (протоколи № 64-15, № 65-15 т. 1 а.с.а.с. 102-103).

Наказом директора ДП Фірма «Укртатнафтасервіс» за № 140 від 20 липня 2015 року за результатами навчання і перевірки знань з питань охорони праці позивача було допущено до виконання обов'язків виконроба дільниці №5 (т. 1 а.с. 55).

Наказом директора відповідача за № 126 від 06 липня 2015 року позивача було притягнено до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за невиконання вимог п.п. 2.19.6, 2.19.10, 2.19.16 та 2.19.21 посадової інструкції (т. 1 а.с.а.с. 92-94).

У цьому наказі зазначено обставини, що передували нещасному випадку, обставини самого нещасного випадку, наведено обґрунтування підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності, зокрема стосовно позивача.

Як вбачається з матеріалів спеціального розслідування нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, що стався 15 червня 2015 року о 09 год. 20 хв. на території ПАТ «Укртатнафта» цех № 18 (т. 1 а.с.а.с. 127-260) при виконанні працівниками ДП Фірма «Укртатнафтасервіс» ремонтно-монтажних робіт (монтаж трубопроводів) на території цеху № 18 ПАТ «Укртатнафта» стався нещасний випадок внаслідок якого працівник відповідача ОСОБА_3 загинув.

Згідно висновків розслідування нещасного випадку однією із причин настання нещасного випадку стало невиконання посадових обов'язків виконробом дільниці № 5 ДП Фірма «Укртатнафтасервіс» ОСОБА_2, який у порушення п.п. 2.19.6, 2.19.10, 2.19.16, 2.19.21 посадової інструкції не забезпечив та не контролював виконання підлеглим персоналом, а саме: слюсарем з ремонту технологічних установок ДП Фірма «Укртатнафтасервіс» ОСОБА_3 та зварником цього ж підприємства ОСОБА_4, вимог, правил та норм охорони праці, виробничої дисципліни, не забезпечив необхідний контроль за дотриманням підлеглим персоналом технологічних процесів, правил роботи обладнанням та іншими засобами виробництва, не перевірив до початку роботи стан охорони праці і не вживав заходи для усунення виявлених недоліків, не контролював виконання робітниками інструкцій з питань охорони праці та протипожежної безпеки, виробничої та трудової дисципліни (т. 1 а.с.а.с. 133-151).

Тотожних висновків, дійшов суд першої інстанцій і з пояснень представників відповідача та третьої особи ПАТ «Укртатнафта».

З актів форми Н-1, Н-5 постає, що комісія з спеціального розслідування нещасного випадку одним із заходів щодо усунення причин настання нещасного випадку зазначила необхідність направлення позивача на позачергову переатестацію до 10 липня 2015 року з відстороненням його від виконання його посадових обов'язків виконроба дільниці №5 з 30 червня 2015 року (акт форма Н-1 розділ 12 п.п. 2.3; акт форма Н-5 розділ 5 п.п. 2.3).

Такі висновки комісії позивачем не оскаржувалися.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині незаконності наказів про відсторонення позивача від виконання обов'язків виконроба дільниці № 5 без збереження заробітної плати та в частині неправомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, місцевий суд обґрунтовано виходив з того, що . відсторонення позивача від виконання обов'язків виконроба дільниці №5 без збереження заробітної плати було здійснено правомірно згідно наказу № 118 від 30 червня 2015 року з додержанням вимог ст. 46 КЗпП України та абз. 2 ч. 6 ст. 15 Закону України «Про охорону праці», а наказ про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності було видано в межах чинного законодавства, з врахуванням обставин, встановлених за результатами спеціального розслідування, наявності пояснень позивача, без пропуску строків та з дотриманням строків, передбачених ст. 148 КЗпП України.

Враховуючи те, що відсторонення позивача від виконання посадових обовязків сталося з його вини, оскільки однією з причин настання нещасного випадку з летальним наслідком, які зазначені в акті спеціального розслідування нещасного випадку, було невиконання ОСОБА_2 посадових обовязків виконроба дільниці № 5 та оскільки заробітна плата виплачується за виконану роботу (ст. 94 КЗпП, ст. 1 Закону України «Про оплату праці», то відсторонення позивача від виконання посадових обовязків як один із заходів запропонованих комісією, який викладений в акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку правомірно відбулось без збереження заробітної плати.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на п. 2 Порядку «Проведення професійної атестації відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), повязаних із створенням обєктів архітектури», тобто що він був відсторонений від роботи для проходження переатестації, а не для проходження навчання та перевірки знань з питань охорони праці, оскільки, як слушно зауважує відповідач у своїх запереченнях до апеляційної скарги, даний Порядок визначає процедуру проведення професійної атестації відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), повязаних, із створенням обєктів архітектури, до яких позивач не належить.

Зокрема, відсторонення позивача від виконання посадових обовязків без збереження заробітної плати до проходження навчання та перевірки знань з питань охорони праці, є заходом запропонованим комісією з причин настання нещасного випадку, внаслідок невиконання ОСОБА_2 своїх посадових обовязків.

При цьому ст. 46 КЗпП України встановлено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається в інших випадках, передбачених законодавством.

В даному випадку, відсторонення позивача від виконання посадових обовязків, за вказаних вище обставин, і є тим іншим випадком передбаченим законодавством.

Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року, якщо буде встановлено, що на порушення ст.46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв'язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст.235 КЗпП).

Оскільки відсторонення позивача від виконання посадових обовязків відбулося на підставі акту комісії з спеціального розслідування нещасного випадку, тобто на законній підставі, то й зупинення виплати заробітної плати на той час було правомірним.

Крім цього, підприємством підставно застосовано дисциплінарне стягнення за виявленим проступком, а доводи апеляційної скарги в цій частині не містить належних та допустимих доказів які б спростували висновки місцевого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції зясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ..

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області ________________ ОСОБА_1