справа 423/1574/15-ц
провадження 6/423/57/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року місто Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі

головуючого - судді Лизенко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Жилякової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі подання ВДВС Попаснянського районного управління юстиції Луганської області про тимчасове обмеження ОСОБА_1у праві виїзду за кордон, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець ВДВС Попаснянського районного управління юстиції ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у ВДВС знаходиться провадження з виконання виконавчого листа №419/123/15-к від 06.07.2015 року, виданого Новоайдарським районним судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави процесуальних витрат у кримінальному провадженні у розмірі 1031,94 грн.

Заборгованість за вказаним виконавчим листом станом на 01.12.2015 року не сплачена.

Представник ВДВС просив розглянути подання за його відсутності, що не перешкоджає розгляду подання по суті.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали подання, вважає необхідним відмовити у задоволенні подання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для забезпечення громадського порядку, запобігання злочинам, для охорони здоров'я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з ст.6 Закону України «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, тобто, в тому числі, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як він пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Крім того, слід зазначити що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З подання державного виконавця та матеріалів доданих до нього встановлено, що у провадженні відділу державної виконавчої служби Попаснянського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №419/123/15-к від 06.07.2015 року, виданого Новоайдарським районним судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави процесуальних витрат у кримінальному провадженні у розмірі 1031,94 грн.

В ході проведення виконавчих дій боржнику було надано строк для добровільного виконання судового рішення, однак борг боржником не сплачено. Державним виконавцем були зроблені запити до обліково-реєстраційних установ щодо наявності майна чи доходів боржника. Майно чи джерела доходів боржника не виявлено.

У матеріалах подання відсутні будь-які дані чи докази саме факту ухилення боржника від виконання судового рішення: не надано даних на підтвердження отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та надання строку на добровільне виконання судового рішення, не наведено фактів вчинення боржником дій (бездіяльності), що свідчили б саме про ухилення від виконання судового рішення.

Добровільне невиконання боржником зобов'язань протягом встановленого строку само по собі не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків.

За таких обставин суд вважає, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання ВДВС Попаснянського районного управління юстиції Луганської області про тимчасове обмеження ОСОБА_1у праві виїзду за кордон.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення через Попаснянський районний суд Луганської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В. Лизенко