Справа № 2/489/2508/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
1 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Спінчевської Н.А.,
при секретарі - Ковальовій С.В.,
за участю представника позивачки ОСОБА_1, представника органу опіки і піклування ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,
В серпні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав.
Позивачка вказує на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб з відповідачем вони розірвали у 2010 році. Рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина, проте відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться життям сина, не зустрічається з ним, не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до дитини, має заборгованість по сплаті аліментів.
Посилаючись на викладене, позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, просила про його задоволення.
Представник органу опіки і піклування вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, прокурора, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.
Позивачка та відповідач ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі.
Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2010 року шлюб між ними розірвано.

В подальшому, 12 вересня 2015 року, позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на «ОСОБА_7» (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1).

Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 червня 2013 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 травня 2013 року і до повноліття дитини.

У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадках їх винної поведінки: ухилення від виконання обов'язків по вихованню дітей, або зловживання своїми батьківськими правами, або жорстоким поводженням з дітьми, або шкідливого впливу на них своєю аморальною антигромадською поведінкою, зокрема коли вони є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

Відповідно до ст.. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матір'ю. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню і утриманню сина, оскільки не цікавляться його життям, не займається вихованням дитини, не піклується про стан її здоров'я.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, наданого Ленінським відділом ДВС Миколаївського міського управління юстиції 15 квітня 2015 року, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 1 квітня 2015 року складає 15612 грн. 60 коп..

Згідно висновку від 11 червня 2015 року № 1330/02.02.01-22/22/14/15 орган опіки та піклування Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно його сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає поведінку відповідача ухиленням від виконання батьківських обов'язків та підставою для позбавлення його батьківських прав щодо сина відповідно до п.п. 2, 4 ч.1 ст.164 СК України.

Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у місті Херсон Херсонської області, батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А. Спінчевська