З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2015 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Зубович А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління державної міграційної служби у Запорізькій області в особі Орджонікідзевського районного відділу у м.Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.
В позовній заяві вказує, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1. У квартирі зареєстрований відповідач, який не мешкає у спірній квартирі більше одного року.
Оскільки відповідач у спірній квартирі не мешкає без поважних причин більше року, то позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти з реєстрації за місцем проживання.
В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.
В судове засідання відповідач не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав.
В судове засідання представник третьої особи не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 3-ю Запорізькою нотаріальною конторою від 31.10.1992 року № 1-4632 ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_2.
Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною першою статті 321 ЦК України закріплено непорушність права власності в тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Таке саме положення закріплено у ст. 150 Житлового кодексу України.
Відповідно до ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
Згідно акту Центру обслуговування абонентів № 1 від 01.10.2015 року відповідач ОСОБА_2 не мешкає за адресою АДРЕСА_3 з серпня 2008 року по теперішній час.
На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати ОСОБА_2 таким, що втратив, право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Враховуючи наведене суд вважає, що оскільки позивач не надала доказів стосовно звернення до Орджонікідзевського районного відділу у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області з відповідною заявою, то вимоги в частині зобовязання зняти з реєстрації задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.317,321,383,391 ЦК України, ст.ст. 10,11,88,209,212,214,215,224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління державної міграційної служби у Запорізькій області в особі Орджонікідзевського районного відділу у м.Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_3.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: А.В.Воробйов