Справа № 706/1449/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2015 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Рибчинецької Я.А.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Христинівського району Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Христинівського району про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування.

Просила встановити факт, що вона постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_3, який помер 11.08.2010 р. в селищі Верхнячці Христинівського району, починаючи з 2009 р. і по день відкриття спадщини, та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата ОСОБА_3 право власності на ? частину земельної ділянки площею 1,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Христинівського району та яку він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла 19.04.2004 р., що належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР 16-02-1519, зареєстрованого 30.03.2001 р. ОСОБА_2 селищною радою Христинівського району в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 517.

В обґрунтування позову посилалась на те, що 19.04.2004 р. померла її мати ОСОБА_4 На випадок своєї смерті ОСОБА_4 будь яких розпоряджень не робила. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить в тому числі і право на вище вказану земельну ділянку. Вона та її брат ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті матері. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.07.2011 р. вона та її брат ОСОБА_3 успадкували після смерті матері по ? частині вказаної земельної ділянки. 11.08.2010 р. помер її брат ОСОБА_3, який, подавши заяву про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори, не вчинив більше жодних дій щодо оформлення на себе ? частини земельної ділянки. Після смерті брата вона 16.09.2015 р. звернулась до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори, що діє в порядку заміщення, ОСОБА_5 із заявою про видачу на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки, проте нотаріус відмовив у видачі вказаного свідоцтва у звязку з тим, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері, але не оформив свої спадкові права, та у звязку із пропуском нею строку для прийняття спадщини після смерті брата, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Нею не пропущений строк для прийняття спадщини після смерті брата, адже вона постійно проживала разом із своїм братом, починаючи з 2009 р. та по день його смерті. Однак, через те, що вони зареєстровані за різними адресами в різних населених пунктах, вона не може довести той факт, що проживала разом із спадкодавцем на день його смерті. Її брат ОСОБА_3, проходячи військову службу, захворів на цукровий діабет тяжкої форми. В наслідок цього почав втрачати зір, на день смерті повністю осліп, тому, починаючи з 2009 р., був нездатним самостійно себе обслуговувати. У звязку із втратою зору братом вона вимушена була на початку 2009 р. забрати його на постійне місце проживання до своєї квартири. 14.01.2010 р. в стані коми відвезла брата до Христинівської ЦРЛ, де він перебував на стаціонарному лікуванні в різних відділеннях до травня 2010 р. Помер він 11.08.2010 р. Поховання та відзначення відповідних поминальних дат після його смерті нею також проведено особисто.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Додатково пояснила, що зразу після смерті брата вона зверталась до державного нотаріуса з питання прийняття спадщини, однак та не прийняла від неї ніякої заяви.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Христинівського району у судове засідання не зявився, однак до суду від селищної ради надійшла заява з проханням розглянути справу без участі її представника. У заяві також зазначено, що селищна рада не заперечує проти задоволення позову.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача ОСОБА_2 селищної ради Христинівського району.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази: копії свідоцтв про смерть ОСОБА_4 та ОСОБА_3, свідоцтва про народження та про укладення шлюбу позивача ОСОБА_1, державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР 16-02-1519 на імя ОСОБА_4, постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.09.2015 р., індивідуальної програми реабілітації інваліда № 266 ОСОБА_3, документів, які були подані позивачем ОСОБА_1 до державного нотаріуса 16.09.2015 р., інші письмові докази у справі, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що 19.04.2004 р. померла ОСОБА_4, мати позивача ОСОБА_1 На випадок своєї смерті ОСОБА_4 будь яких розпоряджень не робила. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить в тому числі і право на земельну ділянку площею 1,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Христинівського району та яка належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР 16-02-1519, виданого 30.03.2001 р. ОСОБА_2 селищною радою Христинівського району, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 517.

Позивач ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті матері, подавши відповідні заяви до нотаріуса. Позивач ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.07.2011 р., відповідно до якого вона та її брат ОСОБА_3 успадкували після смерті матері по ? частині вказаної земельної ділянки.

11.08.2010 р. її брат ОСОБА_3 помер. Подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_3 не оформив свої спадкові права.

16.09.2015 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори, що діє в порядку заміщення, ОСОБА_5 із заявою про видачу на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частини вказаної вище земельної ділянки, що належала ОСОБА_4, яка померла 19.04.2004 р., спадщину після смерті якої прийняв ОСОБА_3, але не оформив свої спадкові права та помер 11.08.2010 р. Проте нотаріус відмовив у видачі вказаного свідоцтва у звязку із пропуском нею строку для прийняття спадщини після смерті брата, про що у той же день була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У задоволенні позовної вимоги про встановлення факту постійного проживання позивача ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3, який помер 11.08.2010 р. в селищі Верхнячці Христинівського району, починаючи з 2009 р. та по день відкриття спадщини, необхідно відмовити, оскільки позивачем ОСОБА_1 не надано жодного доказу на підтвердження цієї позовної вимоги. Зазначене у позовній заяві клопотання про виклик та допит у судовому засіданні як свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні не підтримала. У той же час відповідно до довідки виконкому ОСОБА_2 селищної ради Христинівського району № 2303 від 12.08.2015 р., копія якої наявна в матеріалах справи, ОСОБА_3 на момент смерті постійно проживав та був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав одиноко. Про те, що позивач ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 не проживала, зазначено і в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.09.2015 р.

У задоволенні позовної вимоги про визнання за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата ОСОБА_3, який помер 11.08.2010 р., права власності на ? частину вказаної вище земельної ділянки площею 1,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва необхідно відмовити, оскільки позивач ОСОБА_1 не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, нею пропущений строк для прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкодавець ОСОБА_3 помер 11.08.2010 р.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини не проживала постійно разом із спадкодавцем.

Строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 закінчився 11.02.2011 р.

Заяву про прийняття спадщини до нотаріуса у вказаний строк позивач ОСОБА_1 не подала.

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.09.2015 р. спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Після звернення позивача ОСОБА_1 16.09.2015 р. до державного нотаріуса із заявою про видачу на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частини вказаної вище земельної ділянки нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку із пропуском нею строку для прийняття спадщини після смерті брата.

Із позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, до суду позивач ОСОБА_1 не зверталась.

Оскільки позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживала, вона також не подала заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тому у задоволенні позовної вимоги про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата ОСОБА_3, права власності на ? частину вказаної вище земельної ділянки необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 1268 ч. ч. 1, 3, 1269 ч.1, 1270 ч.1 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Христинівського району Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення (отримання копії) рішення апеляційної скарги.

Суддя: М.Ф. Олійник