Справа № 399/423/15-ц
Провадження № 2/399/195/15
Рішення

Іменем України

1 вересня 2015 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Гриценко Т.М., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Онуфріївка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа відділ державної виконавчої служби Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

встановив:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача в якому просила винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на її користь неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів у розмірі 59257, 50 грн. Після збільшення та уточнення позовних вимог позивач просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів на її утримання та на утримання дітей на загальну суму станом на 12.08.2015 року у розмірі 50974 грн., з яких неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів на її утримання становить 20980 грн. а неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів на утримання дітей становить у сумі 29994 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у відділі ДВС Онуфріївського РУЮ на виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліменти на її утримання, а також на утримання їх дітей починаючи з 12.08.2013 року. За цей період відповідач практично не сплачував аліменти, що призвело до заборгованості в сумі 18100,00 грн. Маючи реальну можливість матеріально підтримувати позивача та їх дітей відповідач умисно ухилявся від свого обовязку, і лише після численних нагадувань та наполягань відповідач сплачував незначну суму заборгованості. Відповідач не прикладав зусиль щоб отримати постійну роботу, яка б дала змогу регулярно оплачувати аліменти та хоч частково погашати виниклу заборгованість. Таким чином позивач звернулася до суду з своїм правом про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів від несплаченої суми.

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В судовому засіданні пояснив наступне, що відповідач злісно ухилявся від сплати аліментів на дітей та дружину тому просив стягнути з відповідача суму неустойки в розмірі 50974 грн., також допустив зменшення суми неустойки в половину.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов визнав частково. В запереченні ним було надано розрахунок згідно якого розмір пені по сплаті аліментів складає 1627,20 гривень та пояснив, що розрахунок робив згідно висновку Верховного Суду України та виходив із суми заборгованості за місяць.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково. В судовому засіданні пояснив, що працює не офіційно, щомісячний його дохід приблизно складає 1500 грн., інших доходів у нього не має. Проживає відповідач разом з бабусею, вік якої 74 роки. Отже, позовні вимоги визнав частково, з розрахунком представника позивача ОСОБА_1 не погодився.

Представник третьої особи ОСОБА_5 пояснив, що розмір аліментів нараховувався з дати зазначеної в рішенні суду, якщо боржник по аліментах сплачує частину боргу по аліментах ця сума списується з загальної суми боргу.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження /а.с. 72,73/.

Згідно копії виконавчого листа у справі № 399/881/13-ц, виданого 25 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_8 стягуються аліменти у твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 на кожну дитину починаючи з 12 серпня 2013 року до досягнення дітьми повноліття /а.с. 74/.

Згідно копії виконавчого листа у справі № 399/881/13-ц, виданого 25 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_8 у твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень щомісяця на її утримання, починаючи з 12 серпня 2013 року до досягнення сином ОСОБА_10 трирічного віку, тобто до 31.08.2015 року/а.с. 75/.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_3 станом на 12.08.2015 року має заборгованість в сумі 10900 грн. /а.с. 63, 64/.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не пов'язується з обов'язковим попередженням боржника про наявність заборгованості по аліментам та наданням йому строку для її погашення.

Згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісячно, тому неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів.

Як вбачається з позовної заяви /а.с. 2, 3/ та пояснень представника позивача в засіданні суду він просив стягнути на підставі ст. 196 СК України пеню за прострочення аліментів за 2013-2015 роки в сумі 50974 гривень. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася з вересня 2013 року.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

У постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149 цс 14 викладена правова позиція, що оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. На зазначену правову позицію Верхового Суду України суд першої інстанції не звернув уваги та неправильно визначив розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Згідно довідки-розрахунку від 31.08.2015 року заборгованість ОСОБА_3 по аліментах станом на 12.08.2015 року становить 10900 грн.

Судом встановлено, що розмір пені за період з 13.09.2013 року по 31.08.2015 року в гривнях становить: 67479,00 грн. (шляхом додавання неустойки по кожному місячному платежу: 31.08.2015 року - 13.08.2015 року - 1250 х 01% х 19 днів - 237,50 грн.;

31.08.2015 року - 13.07.2015 року - 1250 х 01% х 50 днів 625,00 грн.;

31.08.2015 року - 13.06.2015 року - 1250 х 01% х 80 днів 1000 грн.;

31.08.2015 року -13.05.2015 року - 650 х 01% х 111 днів 721,50 грн.;

31.08.2015 року - 13.04.2015 року - 1250 х 01% х 141 дні 1762,50 грн.;

31.08.2015 року -13.03.2015 року - 650 х 01% х 172 дні 1118 грн.;

31.08.2015 року - 13.02.2015 року - 1250 х 01% х 200 днів 2500 грн.;

31.08.2015 року - 13.01.2015 року - 50 х 01% х 231 день 115,50 грн.;

31.08.2015 року - 13.12.2014 року - 1250 х 01% х 262 дні 3275 грн.;

31.08.2015 року -13.11.2014 року - 1250 х 01% х 292 дня 3650 грн.;

31.08.2015 року - 13.10.2014 року - 0 х 01% х 323 дні 0 грн.;

31.08.2015 року - 13.09.2014 року - 0 х 01% х 353 дня 0 грн.;

31.08.2015 року - 13.08.2014 року - 0 х 01% х 384 дня 0 грн.;

31.08.2015 року - 13.07.2014 року - 0 х 01% х 415 днів 0 грн.;

31.08.2015 року - 13.06.2014 року - 1250 х 01% х 445 днів 5562,50 грн.;

31.08.2015 року - 13.05.2014 року - 0 х 01% х 476 днів 0 грн.;

31.08.2015 року -13.04.2014 року - 650 х 01% х 506 днів 3289 грн.;

31.08.2015 року - 13.03.2014 року - 1250 х 01% х 537 днів 6712,50 грн.;

31.08.2015 року - 13.02.2014 року - 1250 х 01% х 565 днів 7062,50 грн.;

31.08.2015 року - 13.01.2014 року - 50 х 01% х 596 днів 298 грн.;

31.08.2015 року - 13.12.2013 року - 600 х 01% х 627 днів 3762 грн.;

31.08.2015 року - 13.11.2013 року - 1250 х 01% х 657 днів 8212,50 грн.;

31.08.2015 року - 13.10.2013 року - 1250 х 01% х 688 днів 8600 грн.;

31.08.2015 року - 13.09.2013 року - 1250 х 01% х 718 днів 8975 грн.;).

Таким чином, загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 67479 гривень.

Частиною 2 ст.196 СК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідач офіційно не працює, інших доходів не має, місячний дохід відповідача становить 1500 гривень, проживає разом з бабусею, яка потребує стороннього догляду.

За таких обставин суд вважає, що є підстави для зменшення неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів до 20000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов було задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 50974 гривень, однак при подачі позовної заяву нею було сплачено судовий збір в сумі 243,40 з позивача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 266, 14 гривень.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа відділ державної виконавчої служби Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 20000 (двадцять тисяч) гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 200 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 266,14 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 4 вересня 2015 року.

Суддя М.М. Лях