АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2205/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Варвус Ю.Д.,

суддів: Заїки В.М., Пастощука М.М.,

при секретарі: Кошельнику В.М.,

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Хмельницького університету управління та права на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до Хмельницького університету управління та права про стягнення компенсації втрати частини заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3, звертаючись в суд з зазначеним позовом вказував, що 29 травня 2015 року згідно наказу №199-к від 15 травня 2015 року він з 29 травня 2015 року звільнений з посади начальника планово-фінансового відділу Хмельницького університету управління та права. Проте в порушення вимог ст.116 КЗпП України в рахунок його заробітної плати не було включено індексацію за травень 2015 року та не надано повної інформації щодо належних йому до виплати сум розрахунку. Враховуючи положення Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів, у звязку з порушенням строків їх виплати загальна сума компенсації, яка належала йому до виплати склала 1грн. 96 коп. та розмір невиплаченої індексації заробітної плати за травень 2015 року склав 490грн. 72коп. Відповідно до вимог ст.117 КЗпП ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_4 Категорія: 53,55

Доповідач: Варвус Ю.Д.

України просив стягнути з відповідача на його користь суму невиплаченої індексації заробітної плати за травень 2015 року у розмірі 490грн. 72коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати у розмірі 1грн. 96коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 18621грн. 70коп. та у відшкодування заподіяної моральної шкоди 20000грн., а всього 39114грн. 38коп.

09 жовтня 2015 року позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 16020грн. 90коп., у відшкодування заподіяної моральної шкоди 20000грн., а всього 36020грн. 90коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Хмельницького університету управління та права на користь ОСОБА_3 16020грн. 90коп. компенсації за час затримки розрахунку з урахуванням обовязкових платежів та 100грн. заподіяної моральної шкоди.

Стягнуто з Хмельницького університету управління та права на користь держави 487грн. 20коп. судового збору.

В апеляційній скарзі Хмельницький університет управління та права з рішенням суду не погоджується, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що оскільки позивач ОСОБА_3 звільнився 29 травня 2015 року після видання наказу №2888 від 20 травня 2015 року, яким передбачено, що проведення в поточному році індексації грошових доходів населення має здійснюватись після прийняття постанови Кабінету Міністрів України „Про особливий порядок індексації грошових доходів населення у 2015 році та внесення змін до порядку проведення індексації грошових доходів населення, індексація позивачу не проводилась, однак була виплачена після настання юридичного факту передбаченого в наказі - наявності фінансової можливості Університету для проведення відповідної індексації. Також позивач неправомірно включив у розрахунок середнього заробітку отриману до щорічної відпустки матеріальну допомогу на оздоровлення 1934грн. та зробив розрахунок розміру середнього заробітку за час затримки виходячи із розміру нарахованої заробітної плати без відповідних утримань. Крім того, ОСОБА_3 не надав доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди.

Апеляційна скарга Хмельницького університету управління та права підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно із ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що наказом відповідача №199-к від 15 травня 2015 року ОСОБА_3 з 29 травня 2015 року звільнений з посади начальника планово-фінансового відділу Хмельницького університету управління та права. При проведенні розрахунку, йому не була виплачена індексація заробітної плати за травень 2015 року в сумі 490грн. 72коп.

Повністю розрахунок з позивачем проведено 31 серпня 2015 року, що підтверджується довідкою Хмельницького університету управління та права та платіжною відомістю (а.с.24-26). При цьому доказів, які б свідчили про відсутність вини в затримці розрахунку, відповідач суду не надав. Не були встановлені такі і в судовому засіданні.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам розяснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку з затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

При таких обставинах суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у звязку з проведенням роботодавцем з позивачем остаточного розрахунку не в день його звільнення, а лише 31 серпня 2015 року, у відповідача настає відповідальність, передбачена ст.117 КЗпП України у вигляді виплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичної виплати заборгованої суми - 31 серпня 2015 року включно в розмірі 16020грн. 90коп. (заробіток за березень і квітень 2015 року - 10680грн. 68коп. : 42 робочі дні х 63 дні - затримки розрахунку = 16020грн. 90коп.).

Відповідає вимогам ст.237-1 КЗпП України висновок суду першої інстанції про заподіяння позивачеві затримкою розрахунку моральної шкоди. При визначенні розміру даної шкоди суд врахував ступінь і тривалість спричинених ОСОБА_3 моральних страждань і, виходячи з вимог розумності і справедливості, стягнув на його користь 100 грн. моральної шкоди.

Посилання в апеляційній скарзі на неправомірність нарахування та виплати позивачу суми індексації спростовується матеріалами справи та безпосередньою виплатою йому відповідачем 31 серпня 2015 року 389грн. 82коп.(з утриманням податку та обовязкових платежів) індексації.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності проведення розрахунку середнього заробітку також не можна вважати підставними. При обчисленні середнього заробітку судом першої інстанції дотриманні вимоги ч.2 ст.235 КЗпП України, ст.27 Закону України „Про оплату праці та Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Крім того, такий же розрахунок був наданий в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_5 (а.с.32) і нею підтриманий в судовому засіданні. Нарахування середнього заробітку позивачу проведено без урахування обовязкових платежів та зборів, які повинні бути стягнуті при виконанні рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на законність ухваленого рішення.

Оскільки при вирішенні спору суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин, що виникли між сторонами, його рішення ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни або скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Хмельницького університету управління та права відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Ю.Д. Варвус