Справа №488/3339/13-ц 04.12.2015 04.12.2015 04.12.2015
Провадження №22-ц/784/2627/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 488/3339/13-ц
Провадження № 22-ц/784/2627/15
Категорія: 59 Головуючий у 1-й інстанції: Безпрозванний В.В.
Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Кутової Т.З.,

із секретарем судового засідання: Богуславською О.М.,

за участю: позивача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2015 року за її позовом до Корабельного відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_5 міського управління юстиції, ОСОБА_5 філії Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Юстиція", треті особи - ОСОБА_4 та Служба у справах дітей Виконкому ОСОБА_5 міської ради, про визнання прилюдних торгів недійсними шляхом скасування акту проведення прилюдних торгів,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Корабельного відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_5 міського управління юстиції (далі відділ ДВС), ОСОБА_5 філії Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" (далі ПП «СП «Юстиція»), треті особи - ОСОБА_4 та Служба у справах дітей Виконкому ОСОБА_5 міської ради, про визнання прилюдних торгів недійсними шляхом скасування акту проведення прилюдних торгів.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що відділом ДВС проводилось примусове виконання зведеного виконавчого провадження на підставі виконавчих листів, про стягнення з неї в судовому порядку заборгованості на користь, а саме: ОСОБА_6 - 24743 грн. 17 коп.; ОСОБА_7 - 21069 грн. 17 коп., ТОВ «Бестер Миколаїв» - 32522 грн. 60 коп., ТОВ «Меркурій-А» - 36299 грн. 03 коп.

Постановою державного виконавця від 07 червня 2010 року було описано та арештовано ? частину квартири АДРЕСА_1, власником якої вона є на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Мотивуючи свої вимоги, позивачка посилалась на те, прилюдні торги проведені з порушеннями Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна та Закону України «Про виконавче провадження», саме: опис вказаного майна проведено без його огляду та виділення в натурі належної їй ? частини цього майна; вартість вказаного майна, за якою воно реалізовано, не відповідає його ринковій вартості; торгуючою організацією вона як боржник не була повідомлена про проведення прилюдних торгів; відсутня згода органу опіки і піклування на реалізацію ? частини вказаної квартири, тоді як в ній проживає її неповнолітня дитина.

Посилаючись на викладене, позивачка просила поновити строк для звернення до суду з даним позовом; визнати недійсними прилюдні торги з продажу ? частини квартири АДРЕСА_2 шляхом визнання недійсним акту їх проведення від 18 березня 2011 року.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову. Вона посилається на те, що суд неповно зясував суттєві обставини справи щодо дотримання відповідачами процедури проведення прилюдних торгів, визначеної Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Зокрема, на думку позивачки, суд не дав належної правової оцінки обставинам щодо оцінки майна, порушення житлових прав співвласника цього майна та її неповнолітньої дитини, яка проживає в цій квартирі.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі ДВС знаходилось зведене виконавче провадження на підставі виконавчих листів, виданих судами, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь, а саме: ОСОБА_6 - 24743 грн. 17 коп.; ОСОБА_7 - 21069 грн. 17 коп., ТОВ «Бестер Миколаїв» - 32522 грн. 60 коп., ТОВ «Меркурій-А» - 36299 грн. 03 коп. З метою примусового виконання судових рішень 07 червня 2010 року було проведено опис та арешт ? частини двокімнатної квартири №40, розташованої у будинку № 307 по пр. Жовтневому у м. Миколаєві.

Із інформації ОСОБА_5 філії ПП «СП «Юстиція» від 25 листопада 2010 року та від 24 січня 2011 року, направленої на адресу відділу ДВС та ОСОБА_2, вбачається, що прилюдні торги з реалізації ? частини вказаної квартири були призначені на 23 грудня 2010 року та на 15 лютого 2011 року за стартовою ціною відповідно у 27350 грн. та у 19145 грн. із урахуванням переоцінки майна, проведеної державним виконавцем 13 січня 2011 року (а.с.11-12).

Відповідно до протоколу № 11/279/10/а-279 проведення прилюдних торгів, протоколу присутності на прилюдних торгах від 15 лютого 2015 року, складених ОСОБА_5 філією ПП «СП «Юстиція», та акту проведення прилюдних торгів від 18 березня 2011 року, складеного державним виконавцем відділу ДВС, переможцем прилюдних торгів з реалізації вказаного майна, які відбулись 15 лютого 2011 року, визнано ОСОБА_4 (а.с. 5 - 7).

Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 року, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5.

Під час проведення прилюдних торгів укладається угода про передачу майна у власність, сторонами якої є покупець - учасник прилюдних торгів, і продавець спеціалізована організація, що організовує та проводить ці прилюдні торги. Отже, прилюдні торги є спеціальною процедурою, за результатами якої укладається договір купівлі-продажу. Такий договір як правочин може бути визнаний недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст. 215 цього ж Кодексу).

Предявляючи позов по визнання прилюдних торгів недійсними позивач, яка є боржником, посилалась на те, прилюдні торги проведені з порушеннями Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна та Закону України «Про виконавче провадження», а саме: опис вказаного майна проведено без його огляду та виділення в натурі належної їй ? частини цього майна; вартість вказаного майна, за якою воно реалізовано, не відповідає його ринковій вартості; торгуючою організацією вона як боржник не була повідомлена про проведення прилюдних торгів; відсутня згода органу опіки і піклування на реалізацію ? частини вказаної квартири, тоді як в ній проживає її неповнолітня дитина (а.с. 18-19).

Із протоколу та акту проведення прилюдних торгів видно, що ОСОБА_4 як покупець є переможцем прилюдних торгів і стороною в договорі купівлі-продажу частини вказаного нерухомого майна, укладеного між відділом ДВС та ПП «СП «Юстиція».

Проте позов ОСОБА_2 предявлено до відділу ДВС та ОСОБА_5 філії ПП «СП «Юстиція», а ОСОБА_4 зазначено третьою особою.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 надав копію свідоцтва, виданого 21 березня 2011 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_8, відповідно до якого він на підставі акту проведення прилюдних торгів, затвердженого начальником відділу ДВС 18 березня 2011 року, є власником ? частини квартири №40, розташованої у будинку № 307 по пр. Жовтневому у м. Миколаєві (а.с. 191, 192).

Відповідно до положень Цивільного процесуального Кодексу України участь сторін у цивільному процесі зумовлена тим, що судовий спір має місце саме між ними і його вирішення впливає безпосередньо на їх права чи обовязки. При цьому участь третіх осіб у справі є опосередкованою формою захисту їх прав та інтересів, що повязані зі спірними правовідносинами, оскільки за результатом вирішення спору у сторін виникають права та обовязки, а у третіх осіб судове рішення може бути лише підставою для цього.

Згідно ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов заявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції в порушення ст. ст. 11, 33, п.2 ч.6 ст. 130 ЦПК України не розяснив позивачеві його права на подачу до суду заяви про залучення ОСОБА_4, який є стороною оспореного договору купівлі-продажу та власником майна, придбаного з прилюдних торгів, до участі у справі в якості співвідповідача, хоча вирішення спору щодо визнання прилюдних торгів недійсними безпосередньо стосується його прав та інтересів.

Апеляційний суд, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, в силу повноважень, визначених розділом У ЦПК України, не має процесуальної можливості усунути недоліки, допущені судом першої інстанції щодо не залучення ОСОБА_4 до участі у справі в порядку ст. 33 ЦПК України як покупця (переможця торгів).

Оскільки даний спір не може бути вирішено без участі ОСОБА_4 як сторони оспореного договору купівлі-продажу та власника майна, придбаного з прилюдних торгів, то відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення не можна вважати законним.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Всупереч наведеним положенням процесуального права суд в рішенні зазначив, що відповідачем у справі є ОСОБА_5 філії ПП «СП «Юстиція».

Крім цього, всупереч вимогам ст. 214 ЦПК України суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_2 в позові в оскаржуваному рішенні послався лише на відсутність підстав, передбачених ст.ст.203, 215 ЦК України, для визнання прилюдних торгів недійсними, не зазначивши з яких підстав відхиленні доводи позивачки стосовно порушення Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна та Закону України «Про виконавче провадження» щодо проведення оцінки описаного майна та додержання вимог сімейного та житлового законодавства, які передбачають захист житлових прав неповнолітніх дітей.

У п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення, і вони стосуються окремих його частин, зокрема у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню, розподілу судових витрат тощо. Якщо помилки у такому рішенні стосуються фактичної сторони справи чи правового обґрунтування рішення, то їх усунення необхідно вважати також зміною рішення, тому апеляційний суд не повинен усувати такі помилки ухвалою із зазначенням про залишення рішення без змін з його уточненням чи доповненням.

Тому рішення суду першої інстанції в частині правового обґрунтування відмови в задоволенні вимог ОСОБА_2 про визнання права власності слід змінити, оскільки ці вимоги розглянуті судом із неналежним відповідачем ОСОБА_5 філією ПП «СП «Юстиція» до участі у справі не залучено ОСОБА_4 як переможця прилюдних торгів, а висновки по суті вимог в цій частині не відповідають положенням матеріального права та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2015 року щодо відмови ОСОБА_2 у задоволенні вимог до Корабельного відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_5 міського управління юстиції, ОСОБА_5 філії Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Юстиція", треті особи - ОСОБА_4 та Служба у справах дітей Виконкому ОСОБА_5 міської ради, про визнання прилюдних торгів недійсними шляхом скасування акту проведення прилюдних торгів змінити в частині правового обґрунтування.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: