АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/2226/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2728/15Головуючий у 1-й інстанції Даценко В.М. Доповідач ап. інст. Акопян В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Акопян В.І.

суддів : Одринської Т.В., Лобова О.А.

при секретарі Фадейкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Лубенське територіальне управління Державного архітектурно-будівельного контролю, Лубенська районна санітарно-епідеміологічна станція, Засульська сільська рада Лубенського району Полтавської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки, посилаючись на недотримання відповідачем норм ДБН та державних санітарних норм при будівництві вигрібної ями.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 липня 2015 року, з урахуванням ухвали суду від 18 вересня 2015 року про виправлення описок, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 власною земельною ділянкою по АДРЕСА_1, шляхом демонтажу вигрібної ями облаштованої з порушенням санітарних норм на земельній ділянці по АДРЕСА_2

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору та 1 129 грн. 17 коп. витрат на правову допомогу.

З даним рішенням суду не погодилась ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду наведених у судовому рішенні обставинам справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог про залишення усіх позовних вимог ОСОБА_3 без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічного з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони є землекористувачами сусідніх земельних ділянок, земельні ділянки знаходяться в комунальній власності .

Позивач є власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1. Рішенням Засульської сільської ради від 17 липня 2001 року йому передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку розміром 0,15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, видачу державного акту на право приватної власності вирішено провести після проведення землевпорядних робіт та встановлення меж в натурі.

Відповідачка є власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_2

Між сторонами тривалий час існує спір в тому числі з приводу користування земельними ділянками.

Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затімнення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення).

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права ,навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням його права володіння земельною ділянкою.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою місцевий суд свій висновок ґрунтував тим, що ОСОБА_2 побудувала вигрібну яму без відповідних дозволів на відстані 15,3м від колодязя ОСОБА_4, будівництво виконано з порушенням санітарних норм (п.2. 22,2.24 Правил санітарних норм та правил утримання територій населених місць).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із позовної заяви позивач ставить питання про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, при цьому він в позовній заяві не зазначає, які дії відповідачки порушують його право на користування саме земельною ділянкою. Вигрібна яма ,про яку він зазначає в позові, знаходиться за межами його земельної ділянки, майже на межі земельної ділянки відповідачки і вулиці, з протилежного боку від межі з позивачем. В матеріалах справи відсутні докази, що розміщення вигрібної ями якимсь чином перешкоджає ОСОБА_3 повноцінно користуватися земельною ділянкою, зменшує її вартість ,приводить до затінення чи забруднення земельної ділянки.

Суд першої інстанції зобов'язав ОСОБА_2 демонтувати вигрібну яму, облаштовану з порушенням санітарних норм, пославшись на те, що розміщення вигрібної ями порушує право ОСОБА_3 користування земельною ділянкою.

Із позовної заяви вбачається, що позивач просить усунути перешкоди в користуванні колодязем, який знаходиться на його земельній ділянці, що фактично і було предметом розгляду суду першої інстанції.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися за захист своїх порушених ,не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Заявляючи позов про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, позивач повинен довести факт порушення його прав, вчинення неправомірних дій відповідачем, причинний зв'язок між діями відповідача і порушенням прав позивача, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Судом встановлено і не заперечується сторонами ,що обоє будинковолодіння підключені до центрального водопроводу, Докази того, що вода із водопроводу не відповідає санітарним нормам і не придатна для споживання матеріалах відсутні.

ОСОБА_2 дійсно на земельній ділянці, яка знаходиться у її користуванні, побудувала вигрібну ями.

Згідно листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 08.07.2015 року, зведення на земельній ділянці тимчасових споруд та будівель, навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, погребів, естакад, літніх душових, теплиць, парканів, відкритих басейнів, та басейнів із накриттям полегшеної конструкції, не належать до самочинного будівництва (п3.2наказу Державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2005 року з наступними змінами.)

Вигрібна яма не є об'єктом будівництва і отримання відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи на законодавчому рівні не вимагається.

Пунктом 2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17.03.2011 року №145 передбачено, що місце розміщення вигрібної ями (вигребу) на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства.

В матеріалах справи є відповіді Засульської сільської ради про попередження та зобов'язання ОСОБА_2 привести забудову своєї садиби згідно будівельних та санітарних вимог (а.с.18,19,20)

Згідно рішення комісії Засульської сільської ради від 25.11.2014 року, яка розглядала скарги ОСОБА_3 про забруднення криниці і водогону після влаштування вигрібної ями ОСОБА_2, комісія встановила, що вигрібна яма відповідачки знаходиться за 15,30 м. від колодязя позивача, в зв'язку з відсутністю проектів забудови у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов'язала позивача і відповідачку привести у відповідність до чинного законодавства забудову своїх садиб згідно будівельних і санітарних вимог.

На аркуші справи № 50 знаходиться ксерокопія протоколу дослідження питної води. В протоколі відсутня печатка, яка підтверджує підпис особи, яка проводила дослідження. В самому протоколі відсутнє обґрунтування та висновок спеціаліста про придатність чи не придатність води для вживання в їжу чи для інших потреб. Даний протокол не можна визнати належним доказом того, що вода в колодязі позивача непридатна для споживання.

Висновок суду про порушення санітарних норм при будівництві ями, а саме облаштування з водонепроникних матеріалів і без щільної кришки є припущенням, оскільки він ґрунтується лише на показах позивача, огляд ями судом, компетентними органами чи спеціалістами будівельниками не проводився, ОСОБА_2 заперечуючи проти позову, пояснила суду, що яма виконана з водонепроникненого матеріалу, в тому числі і низ ями, надала фотографії ями, які долучені до матеріалів справи.

Крім того, заперечуючи проти позову ОСОБА_3 позивачка вказала, що позивач на своїх земельній ділянці побудував дві вигрібні ями та вбиральню, які знаходяться на меншій відстані ніж її яма до колодязя, забруднення води в колодязі може бути від цих споруд. За її заявою Засульською сільською радою була створена комісія, яка виходила до будинковолодіння ОСОБА_4 для проведення обстеження вигрібних ям та вбиральні, проведення замірів відстані від колодязя до даних споруд за заявою відповідачки, але провести обстеження комісія не змогла, оскільки ОСОБА_4 у призначений час був відсутній дома.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не надав суду належних доказів того, що саме спорудження вигрібної ями ОСОБА_2 на своїй земельній ділянці створює йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою, в тому числі, привело до погіршення якості питної води в колодязі, а саме що існує причинний зв'язок між спорудженням вигрібної ями та погіршенням якості води у колодязі позивача.

Керуючись ст. 303, ст. 307 п.3.4 ст. 309,ст.316 ЦПК України , колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 липня 2015 року скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: В.І.Акопян

Судді: О.А.Лобов

Т.В.Одринська

З оригіналом згідно

Суддя В.І.Акопян