Справа № 755/1951/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ЛАСТОВКИ Н.Д.

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Епіцентр - К", третя особа: ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про стягнення коштів за неотриманий товар та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про стягнення з ТОВ "Епіцентр - К" завданої йому матеріальної шкоди в розмірі 17745,81 грн., моральної шкоди в розмірі 8000,00 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 06.11.2012 року він звернувся до представника ПАТ «ОТП Банк» в приміщенні ТОВ "Епіцентр - К" за адресою м. Київ, вул. Берковецька, 6-в, для отримання споживчого кредиту і придбання будівельних матеріалів. Банком було прийняте позитивне рішення щодо можливості споживчого кредиту на придбання будівельних матеріалів згідно специфікації до договору № від 06.11.2012 року та рахунку-фактури № КС-0038301 від 06.11.2012 року на загальну суму 14 008, 90 грн. Цього дня ним було підписано з ПАТ «ОТП Банк» договір про надання споживчого кредиту, проте товар з приміщення ТОВ "Епіцентр - К" він не отримував, оскільки через дві години після підписання договору з ним трапився нещасний випадок, що спричинило тілесні ушкодження середньої тяжкості, а саме струс головного мозку, перелом кісток носа, та в період з 07.11.2012 по 28.11.2012 року він перебував на стаціонарному лікуванні, після повного видужання пройшло три місяці, за цей час потреба у будівельних матеріалах відпала, тому вищеперерахований товар він не отримував, крім того згідно видаткових накладних, товар з ТОВ "Епіцентр - К" відвантажувався під час його стаціонарного лікування. 23.06.2014 року ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», як правонаступник ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором, рішенням суду позовні вимоги банку були задоволені. Вважає, що протиправними діями йому завдано не лише матеріальну, але і моральну шкоду завдану порушенням його прав, що призвело до душевних страждань особисто його та членів його сім'ї, гідності та ділової репутації, витрата часу, оскільки відповідач не виконав вимоги кредитного договору та не повернув кошти банку.

06.04.2015 року позивачем подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до яких, позивач просив стягнути з ТОВ "Епіцентр - К" завданої йому матеріальної шкоди в розмірі 12473,00 грн., моральної шкоди в розмірі 5590,00 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., мотивуючи заяву тим, що ним дійсно було підписано видаткову накладну від 06.11.2012 року на суму 4221,40 грн., а тому зменшує розмір позовних вимог на цю суму та пропорційно і розмір стягнення моральної шкоди. (а.с. 64)

Позивач в судовому засіданні просив задовольнити його позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, додатково пояснив, що він не отримував товар з ТОВ "Епіцентр - К", а тому відповідач має відшкодувати йому збитки на суму неотриманого товару та моральної шкоди.

Представник відповідача ТОВ "Епіцентр - К" - Песиголовець Я.О. просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях долучених до матеріалів справи, додатково пояснив, що позивач звернувся до банку про отримання споживчого кредиту для придбання товарів в ТОВ "Епіцентр - К", після отримання кредитних коштів позивач згодом отримав товар, проте в наявності залишила лише одна видаткова накладна, так як інші були викрадені, вважає що позивачем не доведено порушення відповідачем договірних зобов'язань та відповідно і протиправність дій відповідача.

Представник ТОВ "ОТП Факторинг Україна" в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 06.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № на придбання товарів та послуг банку в загальному розмірі 16530,50 грн. зі сплатою 0,01 % річних. (а.с. 7-8)

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що кредитні кошти позивач ОСОБА_1 отримував для придбання товарів в ТОВ "Епіцентр - К" на загальну суму 14008,90 грн.

За рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2014 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № від 06.11.2012 року у розмірі 20023,81 грн., судові витрати в розмірі 243,60 грн. та вирішено зустрічний позов ОСОБА_1 до ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" про визнання кредитного договору недійсним залишити без розгляду. (а.с. 18-20)

Згідно з ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як убачається з позовних вимог позивача, предметом позовних вимог є відшкодування відповідачем матеріальної шкоди в розмірі 12473,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 5590,00 грн.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з статтями 1166, 1167 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана (неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Позивач звертаючись з вимогою про відшукування шкоди вказав, що він не отримував товар з ТОВ "Епіцентр - К", оскільки в день укладення кредитного договору, а саме 06.11.2012 року з ним трапився нещасний випадок і він з 07.11.2012 по 28.11.2012 року перебував на стаціонарному лікуванні, після повного видужання пройшло три місяці, за цей час потреба у будівельних матеріалах відпала.

Стороною відповідача, зокрема вказувалося, що неодержання товару позивачем не є порушенням зобов'язання зі сторони відповідача по передачі товару та відповідач не несе для останнього обов'язку повернути кошти. Те що позивач не отримував товар не є порушенням відповідачем договірних зобов'язань по договору купівлі продажу.

Судом встановлено, що згідно довідки з Фастівської центральної районної лікарні встановлено, що ОСОБА_1 звернувся 06.11.2012 року о 17 год. 40 хв. з діагнозом - переломом кісток носа, рвана рана перенісся. (а.с. 31)

Згідно листка непрацездатності Фастівської центральної районної лікарні виданого 13.11.2012 року ОСОБА_1, останній з 07.11.2012 року до 13.11.2012 року перебував на стаціонарному лікуванні. (а.с. 32)

Згідно листка непрацездатності Білоцерківської міської лікарні №1 виданого 28.11.2012 року ОСОБА_1, останній з 13.11.2012 року до 28.11.2012 року перебував на стаціонарному лікуванні. (а.с. 33)

Згідно з ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Так, позивач погодився, що ним була підписана видаткова накладна від 06.11.2012 року про отримання товару в розмірі 4221,40 грн., з цих підстав він і зменшив розмір позовних вимог, а тому в нього відсутні вимоги щодо отримання товару за вказаною накладною. (а.с. 21)

Разом з тим, позивачем були надані копії видаткових накладних про отримання решти товарів, а саме Рнк/КС-0039307 від 10.11.2012 року на суму 580,00 грн., Рнк/КС-0039329 від 10.11.2012 року на суму 580,00 грн., Рнк/КС-0039447 від 12.11.2012 року на суму 652,50 грн., Рнк/КС-0040502 від 17.11.2012 року на суму 652,50 грн., Рнк/КС-0040666 від 19.11.2012 року на суму 652,50 грн., Рнк/КС-0041453 від 23.11.2012 року на суму 652,50 грн., Рнк/КС-0041618 від 24.11.2012 року на суму 652,50 грн., Рнк/КС-0041638 від 24.11.2012 року на суму 652,50 грн., Рнк/КС-0042518 від 29.11.2012 року на суму 4036,19 грн. (а.с. 22-30)

Аналіз наданих позивачем копій видаткових накладних не несуть змісту щодо отримання чи неотримання будівельних матеріалів ОСОБА_1

Перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні за період з 07.11.2012 по 28.11.2012 року не вказує про неможливість звернення позивача до відповідача з вимогами про отримання будівельних матеріалів, враховуючи що звернувся позивач про відшкодування йому матеріальної шкоди до суду 23.01.2015 року.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, цивільне право підлягає захисту в судовому порядку тієї особи, яка звернулася за захистом свого порушеного права.

Звертаючись з позовними вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, позивач не надав доказу про звернення до відповідача з вимогою про отримання товарів з ТОВ "Епіцентр - К", як встановлено судом, послугою щодо доставки товару він не користувався, а посилання відповідача щодо відсутність потреби у будівельних матеріалах не несе відповідальність перед відповідачем щодо повернення йому коштів, оскільки кошти позивач отримував від ТОВ "ОТП Факторинг Україна" на підставі договору про надання споживчого кредиту № від 06.11.2012 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1, який на даний час є чинним та за невиконання умов якого за рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2014 року присуджено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" суму заборгованості.

Оцінивши наявні у справі докази, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, що відповідає положенням ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 безпідставно пред'явлено вимоги до відповідача ТОВ "Епіцентр - К" щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 12473,00 грн., що складає вартість заподіяного матеріального збитку.

Відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та роз'яснень, що містяться в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з'ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зав'язку між порушенням та моральною шкодою.

З урахуванням характеру правопорушення, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди та вимог позивача в частині стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди в розмірі 5590,00 грн., яка завдана позивачу внаслідок завданої матеріальної шкоди, порушенням його прав, що призвело до душевних страждань особисто його та членів його сім'ї, гідності та ділової репутації, витрата часу, суд дійшов висновку, що вказані вимоги є необґрунтованими, оскільки судом не встановлено порушення зі сторони відповідача заподіяної шкоди позивачу, тим самим не доведено факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ТОВ "Епіцентр - К", третя особа: ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про стягнення коштів за неотриманий товар та моральної шкоди є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки судом прийняте рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 15,23, 1166,1167 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 208, 212-215, 218, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ТОВ "Епіцентр - К" третя особа: ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про стягнення коштів за неотриманий товар та моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: