АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1616/614/2012 Номер провадження 22-ц/786/1500/15Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р. І. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.;

Суддів: Лобова О.А., Акопян В.І.

При секретарі: Гнатюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та дострокове стягнення кредиту за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк»про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2011 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом, в подальшому збільшивши позовні вимоги, просило стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 305 595,87 доларів США заборгованості за договором кредиту, в рахунок погашення якої звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлове вбудоване приміщення по АДРЕСА_1, належне ОСОБА_3

В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що 11 березня 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії на суму 128 700 доларів США на споживчі цілі, строком до 10 березня 2015 року під 12,9 % річних.

На забезпечення виконання цих зобов'язань ОСОБА_2 між банком та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки №416 К-СМП, за яким вона передала в іпотеку банку належне їй нежитлове приміщення.

Позичальник взятих на себе зобов'язань не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість, яку банк просив стягнути з ОСОБА_2

У серпні 2013 року відповідачі звернулись до суду із зустрічним позовом і просили визнати недійсним кредитний договір, застосувати наслідки недійсності правочину, визнати недійсним договір іпотеки, виключити з реєстру запис про іпотеку та заборону відчуження майна, застосувати двосторонню реституцію шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог з кожної сторони, зобов'язати ПАТ АБ «Украгазбанк» зарахувати сплачену боржником суму в рахунок погашення боргу і встановити розстрочку виконання рішення суду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2014 року в задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено.

Визнано кредитний договір про надання споживчого кредиту від 11 березня 2008 року у розмірі 128 700 дол. США, укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» і ОСОБА_2, правочином, недійсним з моменту його вчинення, застосовано наслідки його недійсності.

Визнано недійсним укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» і ОСОБА_3, договір іпотеки від 11 березня 2008 року, виключено з реєстру іпотек та заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про іпотеку та заборону відчуження щодо нежитлового приміщення, загальною площею 77,6 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1, належного відповідачці.

Застосовано до сторін недійсного правочину, двосторонню реституцію, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог з кожної сторони, зобов'язано ПАТ АБ «Укргазбанк» зарахувати від ОСОБА_2, сплачену ним суму в рахунок погашення заборгованості в розмірі - 25703,28 дол. США, що еквівалентно 129801,58 грн. та судові витрати в сумі 4144 грн., встановлено для нього, розстрочку виконання рішення суду на 24 місяця у сумі 582 476,33 грн., в рівними щомісячними платежами по 24 269,85 грн.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 07 жовтня 2014 рокурішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 416 К-СМП від 11 березня 2008 року в загальній сумі - 305 595, 87 доларів США, яка складається з: 82103,31 доларів США - достроково стягнутих кредитних коштів; 42900 доларів США - простроченої заборгованості за основним зобов'язанням; 90020,03 доларів США - заборгованості за несплаченими процентами; 20198,72 доларів США - пені за порушення строків сплати заборгованості за основним зобов'язанням та 70373,81 доларів США - пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 416 К-СМП від 11 березня 2008 року - звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки без оформлення заставної № 416 К-СМП від 11 березня 2008 року - нежитлове вбудоване приміщення (офіс), загальною площею 77,6 кв.м, розташоване за адресою:АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 245 січня 2008 року управлінням житлово-комунального господарства м. Полтави, шляхом продажу іпотекодержателем ПАТ «Укргазбанк» від імені ОСОБА_3, у будь-який спосіб, чи будь-якому покупцю за ціною визначеною суб'єктом оціночної діяльності у порядку визначеному ЗУ «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність», за рахунок вартості якого погасити зобов'язання по кредитному договору № 416 К-СМП від 11 березня 2008 року в сумі 305595,87 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» понесені судові витрати з кожного в сумі по 913 грн. 50 коп.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 07 жовтня 2014 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції. У решті рішення Апеляційного суду Полтавської області від 07 жовтня 2014 року залишено без змін.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 11 березня 2008 року між ПАТ АБ «Укргаз банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №416 К-СМП, за умовами якого, останній отримав кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 128 700 доларів США, терміном до 10 березня 2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,9% річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_3 в цей же день укладено договір іпотеки №416 К-СМП, предметом якого є належне їй на праві власності нерухоме майно - нежитлове приміщення загальною площею 77,6 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Вартість предмета іпотеки сторони оцінили в 905 000 грн.

Також судом встановлено, що станом на 12 серпня 2014 року згідно наданих позивачем розрахунків, відповідач ОСОБА_2 внаслідок не виконання своїх зобов'язань має заборгованість по кредиту на загальну суму 305 595,87 доларів США.

У зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, банком неодноразово направлялись на ім'я позичальника та майнового поручителя вимоги - попередження про необхідність виконання зобов'язань по кредитному договору та договору іпотеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно п.3.3.3. та Додатку №1 (т.3, а.с.223-224) кредитного договору №416-К-СМП від 11.03.2008 року (т.1, а.с.13-17), визначений порядок повернення отриманого позичальником кредиту. У відповідності до зазначених положень кредитного договору, позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути отриманий кредит, щомісячними платежами, рівними частками в сумі 5.382,50 доларів США щомісячно, починаючи з квітня 2013 року. Договором визначений строк виконання зобов'язання по поверненню кожної частки, не пізніше 10 числа кожного місяця.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про дострокове повернення кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки 30.09.2011 року, тобто ще до настання строків повернення кредиту, визначених кредитним договором (т.1, а.с.3-8).

Тобто, позивач звернувся до суду з позовом, ще до строку з якого у відповідача виникли зобов'язання по поверненню кредиту, прострочених зобов'язань по поверненню суми кредиту на дату звернення з позовом у відповідача не було, тому строк звернення до суду з вимогою про дострокове повернення кредиту не минув.

Підставою звернення до суду з даним позовом було неналежне виконання боржником п.3.3.4 кредитного договору по сплаті процентів за користування кредитом, а також порушенням п.3.3.12 - 3.3.15 кредитного договору щодо зобов'язання укласти договір добровільного страхування заставного майна та сплати страхових платежів.

Порядок сплати позичальником процентів за користування отриманим кредитом визначений п.3.3.4 кредитного договору № 416-К-СМП від 11.03.2008 року, відповідно до якого позичальник прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування отриманим кредитом щомісячними платежами у розмірі, визначеному п. 1.1. кредитного договору (12,9% річних). Договором визначений строк виконання зобов'язання по сплаті процентів за користування кредитом, не пізніше 10 числа кожного місяця.

Як вбачається з розрахунку заборгованості позичальника за кредитним договором № 416-К-СМП від 11.03.2008 року, доданої до позовної заяви банку № 3403 від 31.08.2011 року (таблиця 2, т.1, а.с.18-20), прострочення зобов'язань по сплаті процентів у позичальника виникло 11.02.2009 року.

За таких обставин судова колегія вважає, що на дату звернення позивача з позовом до суду позовні вимоги по стягненню заборгованості по сплаті процентів, з врахуванням настання строків їх виконання, знаходились в межах загального трирічного строку позовної давності, встановленого ч. 1 ст. 257 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач, після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Таким чином, з 30.09.2011 строк позовної давності по вимогам кредитора по сплаті позичальником процентів за користування кредитом перервався та почав перебіг з початку.

Заявою про збільшення позовних вимог, поданими до суду 05.07.2013 р. та 12.08.2014 р. (т. 1, а.с. 128-132; т.3 а.с.159-160) позивачем збільшені позовні вимоги, в тому числі і в частині стягнення заборгованості позичальника по сплаті процентів за користування кредитом, яка виникла у відповідача в період з дати звернення з позовом до дати збільшення позовних вимог. Внаслідок чого строк позовної давності було перервано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом заявлені в межах строків позовної давності.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач, звернувшись з позовом до суду 30.09.2011 р. нарахував пеню за неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором, а саме - за порушення строків сплати процентів за користування кредитом за період з 11.02.2009 по 22.08.2011 (Таблиця 2, розрахунку заборгованості доданого до позовної заяви, т. 1, а.с. 18-20).

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється спеціальний строк позовної давності в один рік.

На підставі ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Кредитним договором № 416-К-СМП від 11.03.2008, а саме - п. 5.8., сторони домовились, що строк позовної давності за цим договором встановлюється в три роки, в тому числі вимоги по сплаті .... пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту...

Таким чином, заявлені позовні вимоги про стягнення пені за неналежне виконання зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом була нарахована позивачем у межах строків позовної давності, встановленої у відповідності до ч. 1 ст. 259 ЦК України та п. 5.8. кредитного договору № 416-К-СМП від 11.03.2008 р. (т. 1, а.с. 17).

В подальшому, внаслідок подачі заяв про збільшення позовних вимог, в тому числі пені, строк позовної давності переривався.

За таких обставин, клопотання відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності задоволенню не підлягає.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи №268 від 13.06.2014 року проведеної по даній справі, встановлено факт наявності заборгованості позичальника перед банком та наведено розрахунки її утворення. Крім того зазначено, що загальна сума заборгованості за кредитним договором в розрахунку, обрахованому ПАТ АБ «Укргазбанк» розрахована відповідно до умов договору.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 416 К-СМП від 11.03.2008 року, що обрахована ПАТ АБ «Укргазбанк» в розрахунку позовних вимог АБ «Укргазбанк» до заяви про збільшення розміру позовних вимог станом на 5 липня 2013 року, розрахована відповідно до умов Додатку №2 Договору, виходячи з 84 платіжних періоди (місяці) до 10 березня 2015 року.

Розмір щомісячного платежу, що визначено в Додатку №2 до кредитного договору №416 К-СМП від 11.03.2008 року, розраховано на 84 платіжних періоди (місяці), виходячи з відсоткової ставки в розмірі 12,9 % річних, яка передбачена умовами кредитного договору.

В останній заяві про збільшення розміру позовних вимог від 12 серпня 2014 року позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 416 К-СМП від 11 березня 2008 року в загальній сумі 305 595,87 доларів США, яка складається з :

- 82 103,31 доларів США достроково стягнутих кредитних коштів ;

- 42900 доларів США простроченої заборгованості за основним зобов'язанням;

- 90020,03 доларів США заборгованості за несплаченими процентами;

- 20198,72 доларів США пені за порушення строків сплати заборгованості за основним зобов'язанням

- 70373,81 доларів США пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом.

Будь-яких доказів на спростування визначеної позивачем суми заборгованості відповідачами не надано.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 416 К-СМП від 11 березня 2008 року просив звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки без оформлення заставної № 416 К-СМП від 11 березня 2008 року - нежитлове вбудоване приміщення (офіс), загальною площею 77,6 кв.м, розташоване за адресою:АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю ОСОБА_3, шляхом продажу іпотекодержателем ПАТ «Укргазбанк» у будь-який спосіб, чи будь-якому покупцю за ціною визначеною суб'єктом оціночної діяльності у порядку визначеному ЗУ «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність» за рахунок вартості якого погасити зобов'язання по кредитному договору № 416 К-СМП від 11 березня 2008 року в сумі 305595,87 доларів США.

Згідно частини 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки та відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частинами 1, 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Як роз'яснено у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України «Про іпотеку» (або статті 589 ЦК щодо заставодавця).

З матеріалів справи вбачається, що боржником по кредитному договору є ОСОБА_2, з якого позивач просить стягнути суму заборгованості.

Виконання зобов'язань по кредитного договору забезпечено договором іпотеки №416 К-СМП від 11.03.2008 року укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 Тобто, особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця.

За таких обставин, судова колегія вважає, що позовні вимоги ПАТ «Укргазбанк» є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню, а рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2014 року у частині вирішення позовних вимог ПАТ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки скасуванню, з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2014 року у частині вирішення позовних вимог ПАТ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки - скасувати. Ухвалити нове.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 416 К-СМП від 11 березня 2008 року в загальній сумі 305595,87 доларів США, яка складається з: 82103,31 доларів США достроково стягнутих кредитних коштів; 42900 доларів США в якості простроченої заборгованості за основним зобов'язанням; 90020,03 доларів США заборгованості за несплаченими процентами; 20198,72 доларів США як пені за порушення строків сплати заборгованості за основним зобов'язанням та 70373,81 доларів США як пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 416 К-СМП від 11 березня 2008 року - звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки без оформлення заставної № 416 К-СМП від 11 березня 2008 року - нежитлове вбудоване приміщення (офіс), загальною площею 77,6 кв.м, розташоване за адресою:АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 245 січня 2008 року управлінням житлово-комунального господарства м. Полтави, шляхом продажу на прилюдних торгах за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності у порядку, передбачену Законом під час проведення виконавчих дій.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.В. Одринська