Справа № 667/8124/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Скрипніка Л.А.,

за участю секретаря Собчук Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної шкоди завданої ДТП та моральної шкоди завданої внаслідок пошкодження майна,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, якою просив стягнути з останнього на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 510,00 гривень а також 2000,00 гривень моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивував тим, що позивачу на підставі довіреності від 25 квітня 2015 року було передано у розпорядження автомобіль НОМЕР_1. При цьому 15 січня 2015 року за участю вищезгаданого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 а також транспортного засобу Chevrolet державний номер ВТ 8119 ААК під керуванням ОСОБА_4 відбулось ДТП, в результаті чого транспортний засіб який перебуває в розпорядженні позивача отримав механічні пошкодження. Відповідача постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 12.05.2015 року було визнано винним у вищезгаданому ДТП. Зазначає про те, що з метою відшкодуванням заподіяної ДТП шкоди позивач звернувся до СК «Страхова група «ТАС»», внаслідок чого позивачу було сплачено страхове відшкодування в сумі 6 726,75 гривень, без урахування франшизи в розмірі 510,00 гривень. Окрім того зазначив про те, що пошкодженням майна позивача у ДТП за обставинами справи спричинило останньому моральну шкоду яку він оцінює у 2000,00 гривень.

У судовому засіданні позивач та його представник за посвідченою судом довіреністю ОСОБА_5 позовні вимоги повністю підтримали із викладених у позові підстав та на підставі поданих та досліджених судом доказів, та просили їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог повністю заперечував, вказуючи про те, що позивач, виходячи із поданих останнім та досліджених судом доказів не є особою, якій згідно норм чинного законодавства могла бути завдана як матеріальна так і моральна шкода за обставинами розглядуваного ДТП, з огляду зокрема на те, що останній отримав у розпорядження транспортний засіб згідно довіреності вже після ДТП.

Заслухавши позицію учасників судового засідання, вивчивши доводи позовної заяви та перевіривши їх поданими сторонами доказами приходжу до наступних висновків та відповідних ним правовідносин.

Так судом дійсно встановлено, що 15 квітня 2015 року у м. Херсоні сталося ДТП за участю транспортного засобу ЗАЗ державний номер НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_3 та транспортного засобу Chevrolet державний номер НОМЕР_3 під керуванням відповідача ОСОБА_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У ДТП винним було визнано відповідача по справі ОСОБА_2. Зазначені обставини вбачаються із досліджених судом постанови по справі про адміністративне правопорушення від 12.05.2015 року, довідки про ДТП від 15.04.2015 року виданої ОСОБА_3 ( а.с. 7, 8).

Також судом встановлено, що до АТ «СГ «ТАС»» із заявою про відшкодування шкоди заподіяної ДТП за розглядуваними обставинами 15.04.2015 року звернувся саме ОСОБА_3В,, тобто особа, яка керувала транспортним засобом 15.04.2015 року якому діями відповідача за обставинами справи завдано механічні пошкодження. При цьому у вказаній заяві власником автомобіля ЗАЗ 1102 державний номерний знак В 25-61ОК зазначено ОСОБА_6 (а.с. 9).

При цьому, дослідженою довіреністю від 25.04.2015 року, яка посвідчена та зареєстрована нотаріусом за № 4-577, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 уповноважив як позивача ОСОБА_1 так і іншу особу ОСОБА_7, при цьому кожен із вказаних осіб має право діяти самостійно, розпоряджатися, зокрема продавати, обміняти, укладати договір позики або здати до найму (оренди) на розсуд вказаних осіб належний першому на підставі технічного паспорту серії ГЗ № 019494 виданого 29.11.1991 року автомобіль марки ЗАЗ, 1102 1991 року випуску, двигун № НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_5, реєстраційний номер В2561ОК. Вказана довіреність видана строком на пять років.

При цьому важливою умовою є те. що зазначена довіреність видана зокрема позивачу вже після ДТП за розглядуваними обставинами справи.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 цього ж Кодексу збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За приписами ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 цього ж Кодексу моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

При цьому як вбачається із розглядуваного позову та що встановлено у судовому засіданні з пояснень позивача та його представника, моральну шкоду за розглядуваними правовідносинами за вказівкою останніх полягає саме у пошкодженні майна позивача.

Відповідно ч.ч 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Слід зауважити, що згідно п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затвердженного Постанова КМ, КМ України, від 07.09.1998, № 1388 "Про затвердження, із змінами та доповненнями, що діяли як на час спірного ДТП так і на час видачі на позивача довіреності уповноваженим власником транспортного засобу, за розглядуванними обставинами, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").

Тобто, аналізуючи вищевикладені норми, слід дійти висновку про те, що право власності на транспортний засіб виникає у особи з моменту відповідної державної реєстрації ( перереєстрації) такого транспортного засобу у відповідних органах.

Окрім того, згідно ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 , ч. 2 ст. 395 ЦПК України речовими правами на чуже майно є зокрема право володіння; право користування (сервітут). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Слід зауважити, що згідно розяснень п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013, № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Таким чином, беручи до уваги те, що надана позивачем на підтвердження своїх позовних вимог довіреність на право розпорядження транспортним засобом якому у ДТП спричинено механічні пошкодження за обставинами справи видана вже після такого ДТП, беручи до уваги те, що позивач не керував таким транспортним засобом під час ДТП, та, аналізуючи наведені докази, зокрема вищезгадану довіреність, можна дійти висновку про те, що позивачу в оперативне управління було надано транспортний засіб за обставинами справи, вже після його пошкодження, через що суд приходить до переконання про недоведеність позивачем наданими доказами, які у повному обсязі були досліджені судом, підстав, які б свідчили про завдання шкоди саме його майну, та відповідно про наявність підстав до відшкодування як такої матеріальної шкоди, так і до відшкодування моральної шкоди спричиненої пошкодженням майна за обставинами справи.

При цьому, сам по собі лист ПАТ «Страхова група «ТАС»» від 28.07.2015 року за вих. № 3893 адресований позивачу (а.с. 10), за змістом якого вказано про відшкодування страховою компанією матеріальних збитків саме позивачу як особі, що має право розпорядження автомобілем НОМЕР_6, не може бути визнано судом належним доказом відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, без доведення позивачем суду його прав на таке майно, оскільки фактично такий лист не є документом який в розумінні Закону породжує речові права, а лише свідчить про правовідносини між позивачем та іншою юридичною особою, що не є стороною по справі, які виходять за межі розглядуваних позовних вимог.

Окрім того слід зауважити, що згідно ч.ч. 1-2 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

При цьому відповідно до ч.ч.1-2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Вищевикладені норми ЦПК України судом позивачу та його представнику розяснювались у встановленому законом порядку.

Таким чином, із урахуванням досліджених судом, поданих сторонами доказів, приходжу до переконання про недоведеність позивачем належними доказами порушення його прав за розглядуваними правовідносинами та, відповідно, про відсутність правових підстав до задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 60, 61, 88, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної шкоди завданої ДТП та моральної шкоди завданої внаслідок пошкодження майна, відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.А. Скрипнік