Справа № 453/585/15 Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/783/5896/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Шашкіної С.А.

При секретарі: Жукровській Х.І.

З участю: прокурора Сенікова О.З., Нагляка М.М.

та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 10 липня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням позов органу опіки та піклування Сколівської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задоволено. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_3, відносно його сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено питання судових витрат.

Додатковим рішенням Сколівського районного суду Львівської області від17 липня 2015 року стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 у користь ОСОБА_4 аліменти на його утримання у розмірі 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначене рішення оскаржив ОСОБА_3

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити. Вважає рішення незаконним, постановленим з порушенням норми матеріального та процесуального права при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що мотиви оскаржуваного рішення ґрунтуються на єдиному факті побиття дитини, однак апелянт вказує, що раніше ніколи не бив сина, свою поведінку не виправдовує, однак така спровокована психологічним стресом у звязку зі смертю дружини та тягарем турбот, які лягли на його плечі після її смерті. Він постійно проживає разом з сином, який перебуває на повному його утриманні, він любить свою дитину і піклується про його фізичний та духовний розвиток.

На даний час відсутні будь які правові підстави для позбавлення його батьківських прав по відношенні до його сина.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 164 СК України визначені підстави з яких мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав.

Як вбачається з матеріалів справи, орган опіки та піклування Сколівської районної державної адміністрації в квітні 2015 року звернулися в суд з позовом в інтересах ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 з підстав жорстокого поводження з дитиною.

Задовільняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач жорстоко поводиться з дитиною, ухиляється від виконання обов'язків щодо забезпечення необхідних умов утримання, лікування, виховання, розвитку та навчання сина.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Судом беззаперечно встановлено, що мати неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла і останній проживає разом з батьком ОСОБА_3 і перебуває на його утриманні.

ОСОБА_3 має постійне місце роботи із стабільним заробітком в ДП "Славське лісове господарство" (а.с. 60, 61). За місцем роботи та проживання характеризується виключно з позитивної сторони.

Згідно наказу ДП "Славське лісове господарство" від 15 травня 2015 року був відряджений і виконував роботу в складі будівельної бригади в зоні АТО на сході України.

Все вищенаведене з позитивної сторони характеризує особу ОСОБА_3

При цьому судом встановлено і той факт, що ОСОБА_3 застосував недопустимі методи виховання, зокрема фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні тілесних ушкоджень своєму синові ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5. Даного факту батько не заперечує і щиро розкаюється у вчиненому.

Відкрите по факту заподіяння тілесних ушкоджень кримінальне провадження було закрите ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2015 року в зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Службою у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації 27 березня 2015 року склавши висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_4 не зазначено жодних доказів ухилення батька від виконання передбачених законом обов'язків і такі обставини не були встановлені як при розгляді справи в суді першої інстанції так і при апеляційному розгляді справи.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було правових підстав для ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітнього сина. Адже при позбавленні батьківських прав відповідача неповнолітній ОСОБА_4 фактично залишається круглим сиротою. При цьому ні орган опіки і піклування, ні суд не вирішили питання опіки малолітнього.

Рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим і таке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Також колегія суддів вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини та покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Додатковим рішенням суду від 17 липня 2015 року вирішено стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_4 аліменти на його утримання у розмірі 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Додаткове рішення апелянтом не оскаржене.

Однак враховуючи ту обставину, що скасовано рішення суду першої інстанції від 10 липня 2015 року, додаткове рішення виконанню не підлягає.

Керуючись ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. п.1, 4 , 314 ч. 2, 316 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 10 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову органу опіки та піклування Сколівської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: