АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Бережної Наталії Миколаївни, яка діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №753/4962/15-ц
№ апеляційногопровадження:22-ц-796/15313/2015
Головуючий у судіпершої інстанції: Коренюк А.М.
Доповідач у судіапеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави, посилаючись на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 25 березня 2008 року був укладений кредитно - заставний договір про надання кредиту в сумі 54 184 гривні та заставу транспортного засобу автомобіля «Чері», 2008 року випуску, держаний номерний знак НОМЕР_1, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів, з терміном погашення кредиту в строк до 24 березня 2015 року, та з оплатою 9,60% річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором.

Позивач виконав свої зобов'язання, наддавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач неналежним чином виконує умови договору, й станом на 19 січня 2015 року загальна заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить 15 730 гривень 29 копійок, та складається з наступного: 11 930 гривень 92 копійки - заборгованість за кредитом; 855 гривень 70 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 768 гривень 61 копійка - заборгованість по комісії за користування кредитом; 187 гривень 90 копійок - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань по договору; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250 гривень - штраф (фіксована частина); 737 гривень 16 копійок - штраф (процентна складова).

У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, відповідач передав у заставу рухоме майно - автомобіль марки «Чері», який є його власністю, та на який позивач просить звернути стягнення з підстав невиконання умов кредитно -заставного договору.

У зв'язку з настанням обставин, визначених ст. 611 ЦК України, керуючись умовами кредитно-заставного договору, позивач направив боржнику повідомлення (вимогу) про погашення простроченої заборгованості за кредитом, про те відповідач не усунув порушення зобов'язання, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави, відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представником позивача Бережною Н.М., яка діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «КБ «ПриватБанк» подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що рішення судом першої інстанції прийнято без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріальногоправа.

В судове засідання позивач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.71) а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за його відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 25 березня 2008 року був укладений кредитно - заставний договір про надання кредиту в сумі 54 184 гривень та заставу транспортного засобу - автомобіля «Чері», 2008 року випуску, держаний номерний знак НОМЕР_1, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів, з терміном погашення кредиту в строк до 24 березня 2015 року та з оплатою 9, 60% річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором (а.с.9-15,16).

У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, відповідач передав у заставу рухоме майно - автомобіль марки «Чері», який є його власністю, та на який позивач просить звернути стягнення з підстав невиконання умов кредитного-заставного договору.

Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (ст. 24 вказаного Закону).

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в державному реєстрі відомості про стягнення на предмет обтяження.

Обтяження вказаного нерухомого майна згідно ст. 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с. 19).

У зв'язку з настанням обставин, визначених ст. 611 ЦК України, керуючись умовами кредитного-заставного договору, позивач направив боржнику повідомлення (вимогу), датовану 24 листопада 2014 року про погашення простроченої заборгованості за кредитом в загальній сумі 10 659 гривень 92 копійки (а.с.8, 9), проте наразі позивачем ставиться вимога про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави, в загальній сумі 15 730 гривень 29 копійок, що значно різниться в сумі боргу.

При розгляді питання щодо звернення стягнення на предмет застави, суд має враховувати, як визначені ч.2 ст.16 ЦК України способи захисту судом цивільних прав та інтересів, так і норми параграфа 6 слави 49 ЦК України (про заставу), Законів України про заставу та про іпотеку, якими встановлено особливості звернення стягнення на предмет іпотеки/застави та задоволення за його вартості вимог іпотеко/заставодержателя.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача в частині звернення стягнення на предмет застави є передчасними, відповідно, необгрунтованими й недоведеними; обставини, що підтверджують позовні вимоги в частині виконання заставодержателем вимог Закону судом не встановлені.

Колегія суддів вважає такий висновок вірним, який зроблений на повно та всебічно з'ясованих обставинах справи.

Так, відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а саме, обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога заставодержателя залишається без задоволення, заставодержатель вправі розпочати звернення на предмет застави відповідно до цього Закону. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет застави, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про стягнення заборгованості без вимог про звернення стягнення на предмет застави.

Такої правової позиваці дотримується Верховний Суд України, викладеної в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин, та ряду постановлених рішень.

Підтверджуючих документів, що боржник отримав вказане повідомлення (зворотнє поштове повідомлення з особистим підписом ОСОБА_3), матеріали справи не містять. Отже, боржник вважається таким, що не отримував вказану письмову вимогу Банку про усунення порушення, а Банк не виконав вимоги Закону.

Недотримання заставодержателем вимог вказаного закону є перешкодою для звернення стягнення на предмет застави, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про стягнення заборгованості.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача Бережної Наталії Миколаївни, яка діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: