Справа № 360/2629/14-ц Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/5859/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 03.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 16 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Садового товариства "Лужок", Управління Держземагентства у Бородянському районі Київської області, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування державного акту на право власності,

встановила:

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року відмовлено у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Садового товариства "Лужок", Управління Держземагентства у Бородянському районі Київської області, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування державного акту на право власності. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати в розмірі 3653,10 грн.

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання зазначеного рішення суду, мотивуючи її тим, що зазначене рішення набрало законної сили і старшим державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ м. Києва ОСОБА_7 26.08.2015 року відкрито виконавче провадження ВП 48509988 щодо примусового виконання зазначеного рішення, на підставі якого видано виконавчий лист про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 понесених нею судових витрат в сумі 3653,10 грн.

Посилається на те, що він є інвалідом першої групи пожиттєво і його щомісячний дохід складає 3600 грн., на разі він грошових коштів для виплати за вказаним рішенням не має. У звязку з тяжким економічним станом держави, та його постійною потребою у високих грошових витратах на лікування, як інваліда І групи, та враховуючи вимоги законодавства щодо неможливості відрахувань з доходів громадян сум понад 25% таких доходів та факт відсутності у нього інших доходів, вважає, що є правомірні підстави розглянути питання про розстрочку виконання рішення суду згідно з положенням ст. 373 ЦПК України. Просив розстрочити виконання рішення суду від 13.05.2015 року на 6 місяців, починаючи з 5 жовтня 2015 року до 05 березня 2016 року шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 609 грн. не пізніше 5 числа кожного місяця.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 16 вересня 2015 року у задоволені заяви Божка В.М. про розстрочку виконання рішення суду відмовлено.

У апеляційній скарзі скаржник просить дану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу, посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, яке полягає в тому, що судом не враховано його матеріальне становище і те що він отримує лише пенсію і сам розмір доходів та обставини, які повязані з його постійним тяжким станом здоровя, що на його думку і є обставинами, які утруднюють виконання рішення суду і змусили його звернутися до суду з даною заявою.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що судом не встановлено обставин, що утруднюють виконання рішення, враховуючи, що інвалідність боржнику встановлено в 1994 році, він отримує пенсію та заробітну плату, то підстав для задоволення заяви не вбачається.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно із ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, системне тлумачення положень ст. ст. 217, 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави дійти висновку, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана або при ухваленні судом рішення або вже після відкриття виконавчого провадження у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Тобто, законодавством передбачена можливість відстрочки або розстрочки виконання судового рішення лише за наявності для цього виключних підстав.

Обставини, на які заявник послався в своїй заяві не є достатніми й винятковими для висновку про те, що вони утруднюють виконання рішення, оскільки вони існували на момент ухвалення рішення про стягнення судових витрат, а тому вони не можуть бути розцінені як виняткові випадки.

З урахуванням наведеного, суд дійшов вірного висновку про те, що судом не встановлено обставин, які унеможливлюють виконання боржником ОСОБА_2 судового рішення або ускладнюють його виконання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про відмову в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду, ухвала суду від 16 вересня 2015 року постановлена з додержанням норм матеріального і процессуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі та передбачених ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 16 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді