Ухвала

іменем україни

2 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - виконавчий комітет Білоцерківської міської ради, про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 червня 2015 року,

встановила:

У серпні 2006 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, правонаступником якого є ОСОБА_4, третя особа - виконавчий комітет Білоцерківської міської ради, про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2006 року встановлено порядок користування земельною ділянкою, закріпленою між будинком АДРЕСА_1, між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2006 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року заяву ОСОБА_4 задоволено.

Скасовано заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2006 року, справу призначеного до судового розгляду.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 6 січня 2015 року залучено до участі у справі ОСОБА_4, як правонаступника ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 червня

2015 року скасовано ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року, якою задоволено заяву

ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення суду Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2006 року та рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2015 року, провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_4просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив із відмови позивача від позову.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 14 червня 2005 року ОСОБА_3 є власником Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від

4 липня 1989 року ОСОБА_5 був власником іншої Ѕ частини вказаного будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2006 року встановлено порядок користування земельною ділянкою, закріпленою між будинком АДРЕСА_1, між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_5 а саме у власність ОСОБА_3 виділено приміщення в розмірі 45/100 його частини, а у власність ОСОБА_5 - 55/100 частини.

За договором дарування від 30 квітня 2008 року ОСОБА_5 безоплатно передав своїй доньці ОСОБА_4 у власність 55/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель споруд, що розташовані за вказаною вище адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася з заявою про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2006 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2006 року скасовано, справу призначеного до судового розгляду.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 6 січня 2015 року ОСОБА_4 залучено до участі у розгляді справи, в якості правонаступника ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - виконавчий комітет Білоцерківської міської ради, про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою, залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 звернулась з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2015 року та ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року, якою задоволено заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення. Зазначала, що ОСОБА_4 не являється правонаступником первісного відповідача ОСОБА_5, позовні вимоги до неї не пред'являла та згоди на розгляд справи за її участі не надавала, та просила закрити провадження у справі.

Частиною 1 ст. 37 ЦПК України у встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно із ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Статтею 174 ЦПК України визначено, що до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

Відмова позивача від позову - це вияв принципу диспозитивності, тому ця дія здійснюється під контролем суду. Ця правомочність належить до числа більш істотних, тому головуючий зобов'язаний роз'яснити наслідки таких дій, а саме неможливість повторного звернення до суду з тим самим позовом.

Суд повинен перевіряти законність відмови позивача від позову, чи не порушуються при цьому інтереси самого позивача, інших осіб, які беруть участь у справі, інтереси держави. Причини відмови від позову повинні оцінюватися судом з урахуванням обставин справи.

Ці дії суд вчиняє до постановлення ухвали про закриття провадження у справі.

Погоджуючись з доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначав, що на час смерті право власності ОСОБА_5 на частину спірного будинку були припиненими у зв'язку з безоплатною передачею частини будинку за договором дарування у власність

ОСОБА_4, то вказані права не могли входити до складу спадщини, а як наслідок допускати правонаступництво при розгляді спору, що стосуються цього майна до укладення правочину щодо його відчуження.

Разом із тим, не визнаючи ОСОБА_4 правонаступником ОСОБА_5 та закриваючи провадження у справі з підстав відмови позивача від позову до ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції вказаних положень не врахував та залишив поза увагою не скасовану ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 6 січня

2015 року, якою останню залучено до участі у розгляді справи в якості правонаступника ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

З урахуванням наведеного, постановлена в справі ухвала апеляційного суду не може залишатись в силі та з підстав, передбачених п. 2 ч. 1

ст. 342 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 червня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.М. Колодійчук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська