справа № 489/5126/15-ц
номер провадження 2/489/2437/15
19 серпня 2015 року м.Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.
секретаря Коденко К.В.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя
У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила здійснити поділ спільного майна подружжя та виділи їй у власність ? частку квартири АДРЕСА_1.
У обґрунтування вимог вказала, що з 01.07.2006 по 20.11.2012 перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду.
У період шлюбу у 2008 році за спільні кошти з відповідачем придбали квартиру, яку оформили на нього. Після розірвання шлюбу через зловживання відповідачем спиртними напоями разом з дочкою проживають окремо. Так як відповідач ухиляється від поділу квартири в добровільному порядку вимушена звернутися до суду.
У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяву про розгляд справи за відсутності представника та письмових заперечень проти позову до суду не надав.
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у справі докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Із матеріалів справи вбачається і встановлено судом, що з 01.07.2006 по 20.11.2012 перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 20.11.2012 по справі № 2/1416/3534/12.
Позивач пояснила, що в 2008 році у період шлюбу за спільні з відповідачем кошти придбали квартиру АДРЕСА_1.
На теперішній час в квартирі мешкає лише відповідач, оскільки через зловживання ним спиртними напоями разом з дочкою, аліменти на утримання якої з відповідача стягуються в примусовому порядку, змушена була змінити місце проживання.
ОСОБА_3 довідки з Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців від 21.01.2015 № 83978291 вбачається, що 17.05.2008 проведено державну реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_2 на спірну квартиру. Підставою виникнення права власності вказано нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 07.05.2008, зареєстрований в реєстрі за № 3370. Відомості щодо заборони відчуження обєкту нерухомості та перебування квартири в іпотеці у відповідних реєстрах відсутні.
Довідкою форми № 3, виданої ЖЕК № 10 ЖКП ММР «Південь» 27.04.2015 № 216, підтверджено, що в спільній квартирі зареєстровані сторони та їхня дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Реєстрація проведена з 23.05.2008.
Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені статтею 60 СК України.
За змістом цієї норми майно, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу у дар або в порядку спадкування, є власністю кожного з них (особистою власністю) (частина 1 статті 57 СК України).
За правилами статті 70 СК у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно до частини першої статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Оцінюючи наявні в справі докази та враховуючи фактичні обставини справи і виходячи з рівності часток майна подружжя, позов підлягає задоволенню.
Так як квартира є спільної власності обох сторін, відповідно право власності на частки в квартирі підлягають визнанню за обома сторонами в рівних частинах.
Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 785,00 грн., витрати на сплату якого понесла позивач при звернені до суду.
Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212 214, 224, 225, 228 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної частково власності по 1/2 частки за кожним на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 785,00 грн. (сімсот вісімдесят пять гривень 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте Ленінським районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Суддя І.В.Коваленко
Повний текст заочного рішення
підписано 20.08.2015.