УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07.12.2015 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про захист прав споживачів, визнання недійсним договору поруки, стягнення грошових коштів, матеріальної та моральної шкоди в порядку ст. ст. 27, 31 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовною заявою до Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про захист прав споживачів, визнання недійсним договору поруки, стягнення грошових коштів, матеріальної та моральної шкоди в порядку ст. ст. 27, 31 ЦПК України.

У контексті права на справедливий суд, визначеного ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Нормами статті 119 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Крім того, у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. № 2 розяснено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Водночас, позовна заява подана з порушенням вимог п. п. 4, 5, 6 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме: у позовній заяві відсутня ціна позову щодо вимог майнового характеру, у заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, а також до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, у даному випадку відсутнє зазначення ціни позову з врахуванням наявності майнових вимог відповідно до положень ст. 80 ЦПК України.

Також, всупереч вимог п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява не містить викладу обставин на обґрунтування моральної шкоди та не зазначено жодних доказів документального підтвердження цих обставин. Також відсутнє зазначення обставин документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також щодо їх правової природи: чи дані витрати є судовими витратами, чи понесеними збитками.

Окрім того, відповідно до вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зокрема, ч. 2 ст. 79 ЦПК України регламентовано відсильну норму, за якою розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Водночас, на момент звернення з позовом із спеціального закону, а саме, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, у його редакції відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набув чинності 01.09.2015 року, виключений пункт 7, яким передбачалося звільнення від сплати судового збору позивачів за подання позовів щодо порушення прав споживачів.

Разом з тим, позивач підставою несплати судового збору зазначив Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року №1023-ХІІ, ч. 3 ст. 22 якого була викладена у такій редакції саме із змінами, внесеними згідно з вищенаведеним спеціальним законом від 08.07.2011 року №3674-VІ.

У разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачено, що з 1 січня 2015 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1218 гривень.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

За ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п. 12 вищезазначеної Постанови, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Так як у даному випадку заявлено декілька вимог як немайнового характеру, так і майнового, а саме, позивач просить суд постановити постанову, якою призупинити вимоги викладені в постанові державного виконавця про примусове виконання виконавчого листа (одна вимога немайнового характеру), визнати недійсним договір поруки від 05 серпня 2008 року (друга вимога немайнового характеру), розірвати договір поруки від 05 серпня 2008 року (третя вимога немайнового характеру), а також просять стягнути з відповідача на їх користь суму боргу та моральної шкоди, що є вимогою майнового характеру, судовий збір повинен бути сплачений окремо за кожну з таких вимог.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 121 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачеві строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

Керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про захист прав споживачів, визнання недійсним договору поруки, стягнення грошових коштів, матеріальної та моральної шкоди в порядку ст. ст. 27, 31 ЦПК України залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4