У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Лемак О.В.

при секретарі Ревачко І.С.,

з участю представника скаржника ОСОБА_1,

представника РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на дії (бездіяльність) державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В :

Представник скаржника ТОВ «Фінансова компанія «приватні інвестиції» ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою, який в подальшому уточнив, просить суд визнати протиправною бездіяльність начальника районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_3 щодо незабезпечення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2011 року про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» з боржника ОСОБА_4 старшим державним виконавцем РВ ДВС Ужгородського МРУЮ у Закарпатській області Росохою Й.О. та щодо не надання відповіді на запит в строк передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації».

В судовому засіданні представник скаржника підтримав уточнену скаргу та просив суд задовільнити вимоги в повному обсязі.

Представник РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 заперечив проти задоволення скарги.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням зібрані докази кожен окремо та в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до переконання, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

16.06.2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за результом розгляду цивільної справи за позовом ПАТ «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_4 ухвалено заочне рішення, згідно якого стягнено з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» 1 559 080, 32 гри. (один мільйон п'ятсот п'ятдесят дев'ять тисяч вісімдесят гривень 32 коп.) заборгованість за кредитним договором №312/5-08 від 21.05.2008 року та 1820 грн. судових витрат.

28.09.2011р. Ужгородським міськрайонним судом видано виконавчий лист №2п- 3680/11.

19.10.2011р. старшим державним виконавцем ДВС ОСОБА_5 винесено постанову, про відкриття виконавчого провадження №29337302 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» заборгованості у сумі 1 559 080, 32 грн. та судових витрат у сумі 1820,00 грн.

29 листопада 2011 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» був укладений Договір факторингу. Згідно даного договору відбулося відступлення/купівля-продаж права вимоги за кредитним договорои, що був укладений між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_4 Відповідно до Договору Факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» набуло прав кредитора до вказаного боржника.

20.11.2012 року старшим державним виконавцем ДВС ОСОБА_6 було винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

12.12.2012 року старшим державним виконавцем ДВС ОСОБА_7 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

08 жовтня 2013 року представник ТОВ «ФК «ПІ» ОСОБА_8 звернулась із заявою вих.№836/1/2012 від 08.10.2013 року про відкриття виконавчого провадження, в якій просила відкрити виконавче провадження та провести всі необхідні, передбачені Законом дії по примусовому виконанню Виконавчого листа відносно боржника - ОСОБА_4

Станом на 19 лютого 2015 року жодного документа або будь-якої інформації від РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області на адресу ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» стосовно примусового виконання Виконавчого листа відносно боржника - ОСОБА_4 не надходило.

Скаржник зазначає, що начальником РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 не вжито процесуальних чи фактичних дій стосовно забезпечення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16.06.2011 року, що стало підставою для звернення скаржника до суду з даною скаргою.

Так, Згідно ч.1 ст.6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2, 3 ст.11 Закону державний виконавець здійснює заходи для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленим виконавчим документом і Законом: одержувати безоплатну від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфеденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових устновах, на рахунки в цінних паперах; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи; виклкати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; здійснювати інші повноваження, передбачені Законом.

Згідно ст. 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документу до виконання, він відповідає вимогам, передбачених Законом і пред'явлення до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У відповідності до ст. 31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу. що надсилається реомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2, 3, 4 ст.57 Закону постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосуваних державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам не пізніше наступного робочого дня після її винесення, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Ч.1 ст.68 Закону передбачено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Відповідно до п.3.12 «Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року (надалі - Інструкція), організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Судом встановлено, що державним виконавцем не вчинено усіх дій спрямованих на належне та об'єктивне виконання судового рішення.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець; начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до п.1.4 Інструкції безпосередній контроль за діями державного виконавця покладається на начальників відділів примусового виконання рішень та начальників відділів державної виконавчої служби районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних та міжрайонних управлінь юстиції (далі - начальник відділу).

Пунктом 10.2 Інструкції передбачено начальник відділу має право перевірити будь- яке виконавче провадження, що перебуває на виконанні державних виконавців, які йому безпосередньо підпорядковані, з власної ініціативи чи за заявою (скаргою) стягувача або його представника у випадках, передбачених Законом.

Таким чином, начальником ДВС ОСОБА_3 не вжито жодних процесуальних чи фактичних дій стосовно забезпечення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16.06.2011 року.

Скаржник також зазначає, що 19.02.2015 року представником ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» було подано до РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції запит про надання інформації про хід виконавчого провадження.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Згідно ч. 1, ч.4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту; у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обгрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Скаржник зазначає, що 07.04.2015 року предстаником ТОВ «ФК «ПІ» - ОСОБА_1 особисто в приміщенні ДВС отримано від заступника начальника ДВС Лукеча. О.В. письмову відповідь на запит, яка датовано 23 березня 2015р. вих.№2357, , згідно якого 19.12.2013 року вищезазначене виконавче провадження було завершено на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, керуючись приписами ст.ст.10,60 ЦПК України, суд приходить до висновку, що субєкт оскарження не надав суду жодних доказів на спростування викладених у скарзі обставин і дотримання вимог законодавства.

Що стосується поновлення строку звернення до суду, то суд дійшов висновку про необхідність поновити строк оскарження постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу від 19 грудня 2013р. на таких підставах.

Відповідно достатті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства суд приходить до висновку, що скарга є підставною та обґрунтованою, а такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 210, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Уточнену скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на дії (бездіяльність) державного виконавця - задовольнити.

Поновити строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Визнати протиправною бездіяльність начальника районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_3 щодо незабезпечення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2011 року про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» з боржника ОСОБА_4 старшим державним виконавцем РВ ДВС Ужгородського МРУЮ у Закарпатській області Росохою Й.О. та щодо не надання відповіді на запит в строк передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня його проголошення.

Суддя Лемак О.В.