Справа № 727/7420/15-ц
Провадження № 2/727/2263/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ГОНЧАРОВОЇ І.М.

При секретарі РОМАНЮК І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, -

В с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що 29 березня 2005 р. шлюб між нею та відповідачем був розірваний.

Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Постановою Ленінського районного суду у справі №2-3534/03 від 20 листопада 2003 року було постановлено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на дітей - сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4, на її користь у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 24.10.2003 року до їх повноліття, але не менше ? неоподаткованих мінімумів доходів громадян на кожну дитину.

В процесі судового розгляду справи за позовом ОСОБА_7 до неї про зменшення розміру аліментів, в якому йому було відмовлено, суддею Слободян Г.М. в грудні 2013 було встановлено як одну із обставин справи, що з 24 листопада 2003 року і до серпня 2013 року згідно виконавчого листа №2-3534, що був виданий Ленінським судом м. Чернівці 20.11.2003 року проводилось утримання аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання лише одного сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частин з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Аліменти на сина ОСОБА_5, який на момент розгляду справи був ще неповнолітнім відповідач так і не почав сплачувати. Таким чином, про несплату аліментів ОСОБА_7 було відомо.

Окрім цього, розмір аліментів на молодшого сина - ОСОБА_4А за рішенням суду 12 березня 2015 року на вимогу позивача було зменшено.

На даний момент ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 є повнолітнім.

Заборгованість відповідача по аліментах рахується з 24.10.2003 року і до 19.05.2014 року, однак з урахуванням того, що заборгованість за минулий час може бути присуджена не більш як за три роки, вважає, що відповідач повинен сплатити заборгованість з 19.05.2011 р. по 19.05.2014 р. у вигляді 1/3 частин з усіх видів заробітку за кожен місяць, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а також неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За період з 19.05.2011 р. по 19.05.2014 р. заборгованість складає 46 687 грн., сума неустойки, яку відповідач зобов'язаний сплатити на її користь складає 228 767 грн.

Окрім цього, згідно із статтею 185 СК України, участь батьків у додаткових витратах на дитину, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Вказує, що ОСОБА_3 навчався в приватних школах, займався спортивним орієнтуванням, займався в музичній студії ЦДЮТ, переніс важку форму пневмонії, має проблеми з серцем та з хребтом. Все це потребувало значних матеріальних коштів.

Тому, вважає, що має право на стягнення з відповідача також і частини додаткових витрат, у яких він участі не брав.

Молодший син ОСОБА_6, на утримання якого аліменти у березні, на вимогу відповідача, були зменшені з 1/3 до 1/4 потребує додаткових витрат.

На даний час ОСОБА_4 проходить лікування брекет-системою, по ортодонтичних показах, було проведено чотири операції. Також він має проблеми з хребтом, з приводу чого періодично проходить лікування в обласному лікарсько-фізкультурному диспансері. Проблемою є носові кровотечі, викликані ВСД по гіпертонічному типу та варикозним розширенням вен носової порожнини, також є вікові проблеми з серцем. Обстеження, лікування, реабілітація та дотримання рекомендацій лікарів потребують значних матеріальних витрат.

Також для здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку ОСОБА_4 приймає участь як у шкільних, так і позашкільних заходах, займався в музичній студії ЦДЮТ, займається в обласній ДЮСШ «Авангард», має багато нагород.

Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 46 687 грн. за період з 19.05.2011 по 19.05.2014 р.р. Стягнути з відповідача неустойку у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у розмірі 228767 грн. Стягнути з відповідача додаткові витрати, які були здійснені на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 30 000 грн. Стягнути з відповідача додаткові витрати, які були здійснені на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 30 000 грн.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердивши обставини, що викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що аліменти стягувались з ОСОБА_2 за рішенням суду шляхом утримання із його заробітної плати, при цьому аліменти сплачувались як з основного місця роботи, так й з роботи за сумісництвом. Аліменти він сплачував відповідно до рішення суду, зокрема здійснювалося стягнення у розмірі 1/3 частини його заробітку з кожного місця роботи на двох дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Розмір аліментів, які стягувалися з нього з 2003 року, відповідає тій частці від заробітку, яка підлягає стягненню на двох дітей. Він добросовісно та регулярно здійснював виплати по аліментах на двох дітей. Заборгованості по сплаті аліментів немає й виникнути не могло.

Крім того, вважає необґрунтованими вимоги про стягнення додаткових витрат. З моменту, коли ОСОБА_2 проживає окремо від дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, він намагається допомагати їм у всіх необхідних потребах по мірі своєї можливості, зокрема приймав участь у витратах на лікування, на спортивний розвиток (спортивне спорядження) та оздоровлення дітей, та інших витратах, що зумовлені особливими обставинами. Кошти для різних потреб надавалися ним безпосередньо позивачці, а іноді й сину ОСОБА_5 перераховувалися невеликі суми коштів. А тому, твердження позивача про те, що він зовсім не приймає участі у додаткових витратах на утримання дітей є неправдивими.

Більше того, він ніколи не відмовлявся від матеріальної та моральної підтримки дітей від першого шлюбу, однак разом із сплатою аліментів додаткові матеріальні витрати здійснювалися ним в помірних розмірах, адже на сьогоднішній день він перебуває у шлюбі із ОСОБА_8, його сім'я складається з 5-ти осіб, в тому числі 3-х дітей.

Враховуючи вказані факти, за умови помірної участі відповідача у додаткових витратах на дітей, розмір зазначених витрат, який визначено позивачем, є непосильно великим для нього. Разом з тим, вказана сума коштів є необґрунтованою та неаргументованою. Позивачем не надано розрахунку таких витрат.

Твердження позивача про ухилення від сплати аліментів, про наявність боргу по аліментах та про ухилення від сплати додаткових витрат на дітей не підтверджені жодним належним доказом. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був розірваний 29 березня 2005 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей, сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Постановою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 20 листопада 2003 року постановлено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на дітей сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно до їх повноліття, але не менше ? неоподаткованих мінімумів доходів громадян на кожну дитину.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 19 грудня 2003 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа, виданого 20 листопада 2003 року.

Рішенням Шевченківського райсуду м. Чернівці від 12 березня 2015 року було вирішено змінити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_2 за рішенням Шевченківського райсуду м. Чернівці від 20 листопада 2003 року. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 аліменти в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

З довідок про доходи з місць роботи ОСОБА_2 вбачається, що з останнього щомісячно утримувалися аліменти згідно виконавчого листа №2-3534 від 20 листопада 2003 року.

Як вбачається з довідки Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ від 07 вересня 2015 року ОСОБА_1 отримувала аліменти від ОСОБА_2 у період з 20 листопада 2003 року по 30 червня 2015 року згідно з виконавчим листом №2-3534, виданого 20 листопада 2003 року. Заборгованості по аліментам не має.

Таким чином, в задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по виплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в сумі 46687 за період з 19 травня 2001 року по 19 травня 2014 року не має.

Твердження позивачки з приводу того, що вона отримували аліменти тільки на одну дитину не відповідають дійсності, так як аліменти були стягнути судом в розмірі 1/3 частини на утримання двох дітей а не на кожну дитину, регулярно сплачувались відповідачем з дня винесення судом рішення до повноліття сина ОСОБА_5, а після його повноліття сплачувались на одну дитину.

В зв*язку з відсутністю заборгованості по аліментам, вимога позивачки щодо стягнення з відповідача неустойки відповідно не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як вбачається з пояснень позивачки нею були понесені додаткові витрати, пов*язані з лікуванням дітей, їхнім спортивним розвитком, оздоровлення.

Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на її навчання у платному навчальному закладі, на проведення з нею додаткових занять, на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини, довідки медичних закладів, а також інші документи, які підтверджують те, що дитина страждає на тяжке захворювання або їй заподіяно травму, і свідчать про необхідність у зв*язку з цим збільшення витрат на придбання ліків, спеціальний медичний і звичайний догляд за дитиною, її побутове обслуговування, санаторно-курортне лікування тощо.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесених нею додаткових витрат на утримання дітей, сина ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6, які можуть бути підставою для стягнення з відповідача на користь позивачки цих витрат.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ст. 185 СК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці в 10-ти денний строк з дня проголошення.

СУДДЯ :