Справа № 355/1543/15-ц
Провадження № 2/355/661/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Баришівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Коваленко К.В.

з участю секретаря Старенької С.М

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з зазначеним позовом звернувся позивач, свої вимоги мотивує тим, що 23.05.2015 року близько 15 год.50 хв. ОСОБА_3, будучи у нетверезому стані, передав керування автомобілем НОМЕР_1, який на праві приватної власності належить ОСОБА_5, неповнолітньому ОСОБА_6. Останній , виїжджаючи з другорядної на головну дорогу, а саме на вулицю Пархоменка в смт. Баришівка, Київської області, не надав перевагу руху автомобілю ГАЗ 2705 д.н.з.АІ6124СА, яким керував ОСОБА_7, та який на праві приватної власності належить ОСОБА_1, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

23 липня 2015 року Баришівським районним судом Київської області (справа №355/1152/15-п, провадження №3/355/330/15) ОСОБА_3 визнано виним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та призначено покарання у вигляді позбавлення права керуванням всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. Також в даному судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 передав керування транспортним засобом ВАЗ-2104 д.н.з.АІ6430ЕС неповнолітній особі ОСОБА_6. Дана постанова Баришівського районного суду від 23 липня 2015 року набрала законної сили.

При зіткненні автомобіль позивача отримав значні технічні ушкодження. Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку від 03.09.2015 року №12081, який отримано в результаті проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля ГАЗ 2705 д.н.з.АІ6124СА, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складає 28056,94 грн.(двадцять вісім тисяч п'ятдесят шість гривень 94 копійки), а вартість проведення експертизи 800(вісімсот ) гривень. Дані витрати позивач просить стягнути з відповідачів. Крім того позивач вважає, що діями відповідачів йому заподіяно моральну шкоду в сумі 5000 гривень, які також просить стягнути з відповідачів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заявлений позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 заявлений позов не визнав в повному обсязі, та пояснив суду, що він дійсно є власником автомобіля НОМЕР_1, але три роки тому він продав автомобіль ОСОБА_3, та передав його останньому в користування, так як в даний час законодавством не передбачено обовязкове оформлення доручення на передачу права користування автомобілем, таке доручення ними не оформлялось.

Відповідач ОСОБА_3 позов також не визнав та пояснив суду, що дійсно близько трьох років тому він придбав автомобіль НОМЕР_1 у ОСОБА_5, доручення та купівлю-продаж вони не оформляли, так як для керування автомобілем вони не потрібні, а відчужувати автомобіль він не збирався. На протязі трьох років автомобілем користувався виключно він. Щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.05.2015 року з його участю та участю автомобіля позивача, то ОСОБА_3 не заперечував своєї вини та пояснив, що після ДТП він віддав позивачу автомобіль НОМЕР_1 в рахунок відшкодування шкоди, тому вважає, що шкоду ним відшкодовано.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала в повному обсязі, та пояснила суду, що вона дійсно є опікуном неповнолітнього ОСОБА_8. 23.05.2015 року неповнолітній вийшов на прогулянку біля будинку, як він потрапив до ОСОБА_3, та яким чином той доручив йому керувати автомобілем вона не знає, вважає, що ОСОБА_3 по суті без її дозволу викрав неповнолітнього, а тому вона не несе відповідальності за дії неповнолітнього в даному випадку.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим частково.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно 23.05.2015 року близько 15 год.50 хв. ОСОБА_3, будучи у нетверезому стані, передав керування автомобілем НОМЕР_1, який на праві приватної власності належить ОСОБА_5, неповнолітньому ОСОБА_6. Останній, виїжджаючи з другорядної на головну дорогу, а саме на вулицю Пархоменка в смт. Баришівка, Київської області, не надав перевагу руху автомобілю ГАЗ 2705 д.н.з.АІ6124СА, яким керував ОСОБА_7, та який на праві приватної власності належить ОСОБА_1, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів. Винним у вчинені даної ДТП, постановою Баришівського районного суду Київської області від23 липня 2015 року по справі №355/1152/15-п, визнано ОСОБА_3.

Звітом про визначення вартості матеріального збитку від 03.09.2015 року №12081, який отримано в результаті проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля ГАЗ 2705 д.н.з.АІ6124СА, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складає 28056,94 грн.(двадцять вісім тисяч п'ятдесят шість гривень 94 копійки), а вартість проведення експертизи 800(вісімсот ) гривень. Відповідно до визначення ч.1 ст.1187 ЦК України, автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином матеріальна шкода заподіяна позивачеві підлягає відшкодуванню.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5, власник автомобіля НОМЕР_1, близько трьох років тому передав автомобіль в користування ОСОБА_3, дана обставина підтверджена в судовому засіданні останнім. Оскільки діюче законодавство не потребує документального оформлення на право користування транспортним засобом, суд вважає, що в даному випадку автомобіль перебував у ОСОБА_3 на законних підставах, а тому відповідальність за заподіяну шкоду несе саме ОСОБА_3 та у вимогах до ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Щодо пояснень відповідача ОСОБА_3, про те, що після ДТП він віддав позивачу автомобіль НОМЕР_1 в рахунок відшкодування шкоди, тому вважає, що шкоду ним відшкодовано, суд виходить з наступного. Відповідач не надав суду жодних доказів передачі позивачу у власність транспортного засобу, не надав жодної угоди про досягнення з позивачем мирової угоди та інших доказів відшкодування шкоди. Позивач ОСОБА_1 підтвердив факт того , що автомобіль НОМЕР_1 перебуває у нього на зберіганні, проте зазначив, що вони не дійшли з відповідачем ОСОБА_3 згоди щодо вартості автомобіля та оформлення прав власності на нього.

Стосовно відповідальності ОСОБА_4 суд виходить з наступного, відповідно до Розпорядження Баришівської РДА Київської області № 303 від 29.08.2013 року ОСОБА_4 призначено опікуном ОСОБА_8, та покладено на неї обовязки по вихованню та догляду за неповнолітнім. Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_4 про те, що дитина вийшла на вулицю лише на декілька хвилин, в наслідок чого ОСОБА_3, без її згоди фактично викравши дитину посадив його керувати транспортним засобом.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_3, в той день вони сиділи на подвірї біля свого будинку та вживали спритні напої, разом з ними була мати неповнолітнього та біля неї гуляв сам ОСОБА_8, в подальшому вони вирішили навчити неповнолітнього керувати машиною. Назар сів за кермо, а він сів на сидіння пасажира, та при виїзді з двору неповнолітній не надавши перевагу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, переплутавши педаль тормозу та акселератора, зіткнувся з автомобілем позивача який рухався по головній дорозі.

Таким чином з даних пояснень вбачається, що неповнолітній тривалий час перебував без догляду опікуна біля компанії яка розпивала спиртні напої. Крім того в даній компанії перебувала мати неповнолітнього, яка позбавлена батьківських прав, та відповідач ОСОБА_3, діяв, як він вважав за згодою матері дитини.

Дана ситуація відбулась саме через те що опікун не здійснював належного контролю за дитиною.

Стаття 1179 ЦК України передбачає, що неповнолітня особа , відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоду було завдано не з їхньої вини.

Що стосується заявленої моральної шкоди, позивач жодним чином не мотивував наявність даної шкоди та її обсяг, разом з тим, суд зважаючи на той факт, що неправомірними діями відповідачів було заподіяно шкоду майну позивача вважає, що в даному випадку позивач зазнав моральної шкоди, та виходячи з обставин справи, вважає за можливе стягнути з відповідачів відшкодування заподіяної моральної шкоди в сумі 1500 гривень.

Встановлене судом підтверджується:

- копією постанови Баришівського районного суду Київської області від23 липня 2015 року,

- копією звіту про визначення вартості матеріального збитку від 03.09.2015 року №12081,

- копією Розпорядження Баришівської РДА Київської області № 303 від 29.08.2013 року

іншими матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись , ст.3,10,15,59,60,131,213-218 ЦПК України, ст.ст.1166,1179,1187 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задоволити частково.

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 Пархоменка 34 б.10 кв. 6, ІПН НОМЕР_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 27, ІПН НОМЕР_4 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 28056( двадцять вісім тисяч пятдесят шість) гривень. 94 коп..

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 27, ІПН НОМЕР_4 відшкодування заподіяної моральної шкоди 1500 (одну тисячу пятсот)грн..

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 27, ІПН НОМЕР_4 витрати з визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю у сумі 800(вісімсот) гривень та судові витрати в сумі 338(триста тридцять вісім) гривень 57 коп.

Всього стягнути солідарно з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 27, ІПН НОМЕР_4, 30695 (тридцять тисяч шістсот девяносто пять) гривень 51 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_9