Справа № 2/489/3196/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

10.12.2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

позивачки - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання прав та обов?язків забудовника в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання прав та обов?язків забудовника, в порядку спадкування за законом. Вказувала на те, що в 1985 р. померла її бабуся ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді побудованих, однак не введених в експлуатацію, житлового будинку літ. А, житлового будинку літ. Ж, літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, вбиральні літ. Г, душу літ. Д, сараю літ. Е, сараю літ. З, огорож № 1, 5, 6, споруд № 3, 4, І. Державна реєстрація права власності за померлою на вказані будівлі відсутня. Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є її син (батько позивачки) ОСОБА_4, який звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. 13.10.2010 р. ОСОБА_4 помер, та спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_5 (мати позивачки), яка також померла 16.12.2014 р., не оформивши за життя свої спадкові права. Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері та у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено через ненадання правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оскільки за життя спадкодавці не оформили своє право власності на вищевказані будівлі, які були побудовані ОСОБА_3, однак не введені до експлуатації, позивачка на теперішній час позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно.

Посилаючись на вищевикладене позивачка просить суд визнати за нею права і обовязки забудовника на житловий будинок літ. А, житловою площею 20,3 кв.м., загальною площею 30,8 кв.м., житловий будинок літ. Ж, житловою площею 31,6 кв.м., загальною площею 50,7 кв.м., літню кухню літ. Б, сарай літ. В, вбиральню літ. Г, душ літ. Д, сарай літ. Е, сарай літ. З, огорожі № 1, 5, 6, споруди № 3, 4, І, що розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Гончарова, 15, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, який помер 13.10. 2010 р., та ОСОБА_5, яка померла 14.12.2014 р.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили про їх задоволення.

Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності.

Від представника третьої особи Другої миколаївської державної нотаріальної контори надійшла заява з проханням розглядати справу за відсутності їх представника.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши надані докази, матеріали інвентаризаційної справи ММБТІ, суд встановив наступне.

Відповідно до технічної документації, яка міститься в матеріалах інвентаризаційної справи, дослідженої у судовому засіданні, вбачається, що за адресою: вул. Гончарова, 15 в м. Миколаєві, станом на 1977 р., були розташовані: житловий будинок літ. А-1, Б-1 літня кухня, В-1 - сарай, Г-1 вбиральня, № 1 огорожа, № 2 забор, № 3 колонка, № 4 басейн, І замощення. В подальшому було побудовано: житловий будинок літ. А, житловою площею 20,3 кв.м., загальною площею 30,8 кв.м., житловий будинок літ. Ж, житловою площею 31,6 кв.м., загальною площею 50,7 кв.м., літню кухню літ. Б, сарай літ. В, вбиральню літ. Г, душ літ. Д, сарай літ. Е, сарай літ. З, огорожі № 1, 5, 6, споруди № 3, 4, І. (Роки будівництва 1968,1975,1976,1978, 1983,1988).

При цьому в якості користувача вищезазначеного нерухомого майна в технічних документах визначено ОСОБА_3

24 жовтня 1985 р. ОСОБА_3 померла.

Спадщину після її смерті прийняв син - ОСОБА_4, оскільки на час смерті матері проживав разом з нею та після відкриття спадщини фактично вступив в управління спадковим майном.

В 2010 р. ОСОБА_4 звернувся до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3, проте відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.02.2010 р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи на спадкове майно, а саме житловий будинок № 15 по вул. Гончарова в м. Миколаєві.

Відтак за життя ОСОБА_4 не оформив, у встановленому законом порядку, право власності вищезазначене нерухоме майно.

13 жовтня 2010 р. ОСОБА_4 помер. Спадкоємцями за законом після його смерті є дружина - ОСОБА_5, а також донька - ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця і народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї.

Відповідно до Акту, складеного сусідами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом проживали за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, до часу своєї смерті.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина.

14 грудня 2014 р. померла ОСОБА_5.

З копії спадкової справи № 235/2015, заведеної Другою миколаївською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_5, спадщину після її смерті прийняла її донька - ОСОБА_1, оскільки у встановлений законом строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Інші особи з заявами про прийняття спадщини не звертались.

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.07.2015 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_5, оскільки не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме буд. № 15 по вул. Гончарова в м. Миколаєві.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.11.2015 р. встановлено, що відомості про реєстрацію прав власності на буд. № 15 по вул. Гончарова в м. Миколаєві відсутні.

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.06.2008 року № 7, якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини.

Разом з тим, в разі визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування встановленню підлягають наступні обставини:

правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда);

чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку;

коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку;

чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм та ін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Зі змісту поданої ОСОБА_1 позовної заяви вбачається, що в обґрунтування своїх вимог вона посилається на те, що її бабуся ОСОБА_3 правомірно побудувала на відведеній земельній ділянці, однак не ввела в експлуатацію житловий будинок за адресою: м. Миколаїв, вул. Гончарова, 15.

Суд не може погодитись із твердженням позивача щодо того, що будівництво відбувалось згідно із законом, оскільки будь - яких доказів на підтвердження відведення ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва, отримання дозволу на спорудження будинку, період його зведення, тощо суду позивачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання прав та обов?язків забудовника в порядку спадкування за законом відсутні.

Керуючись ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 123, 212, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання прав та обов?язків забудовника в порядку спадкування за законом відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: