Номер провадження 2/754/6105/15
25 листопада 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
за участю секретаря Козійчук О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позовній заяві позивач посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1, в якій на теперішній час зареєстровані позивач та відповідач. В 1995 році відповідач виїхав зі спірної квартири та з того часу в ній не проживає, а тому позивач вирішив звернутись до суду з вищевказаним позовом.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав за викладеними в позові обставинами та просив задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, про що свідчать копії судових повісток, за таких обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, відповідно до вимог ч.1 ст.224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
Відповідно до копії договору №1321 купівлі-продажу від 01 вересня 1995 року, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.6).
Відповідно до довідки ф№3 від 30.09.2015р., в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 з 14.09.1995 року та ОСОБА_2 з 14.09.1995 року (а.с.5).
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є рідним сином позивача.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно наданих актів про не проживання від 03.09.2014р., 12.03.2015р. та 23.09.2015р. відповідач ОСОБА_2 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 14 вересня 1995 року (а.с.7-9)
Пунктом 39 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014р., передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.
Судом встановлено, що між сторонами не виникало жодних конфліктів щодо проживання та користування спірною квартирою, відсутні будь-які речі відповідача в квартирі, позивачем не чинились перешкоди в користуванні квартирою, а тому суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 понад один рік без будь-яких на те поважних причин.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405 ЦК України, Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014р., ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою 267 по вулиці Лаврухіна, 7, в м. Києві.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії .
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: