АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючої - Кравець В.А.,

Суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та його представника на рішення Деснянського району м. Києва від 26 червня 2015 року в справі за позовом Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 205 000 грн. матеріальної шкоди та відшкодувати понесені судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10.03.2013 року сталося ДТП з вини відповідача, який керував автомобілем «БМВ» д.н НОМЕР_4, в результаті чого було пошкоджено автомобіль «МАЗ» д.н. НОМЕР_5, який належить на праві власності позивачу.

Автомобіль марки МАЗ д.н. НОМЕР_3 було пошкоджено, а саме, пошкоджено блок розкидання та вузли, що не підлягають ремонту і потребують заміні в складеному стані деталі, блок розкидання матеріалів в складі, опора ліва задня, датчик диску, які потребують заміні та установці на нові для проведення відповідних робіт по очистці снігу та розкиданню сілі в зимовий час.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована Прат СК «Лафорт» відповідно до страхового полісу серії ЛВ №977497 код 131, дійсний до 07.12.2013року. Проте страхова компанія відповідних виплат не провела, у зв'язку з чим позивач звернувся до особи, визнаної винною у заподіянні шкоди наслідок ДТП.

Рішенням Деснянського району м. Києва від 26 червня 2015 року позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Деснянського району м. Києва кошти в розмірі 41 890 грн. 90 коп. та вирішено питання судових втрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач та його представник ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки не відповідають обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Вказують на те, що позивач в суді в розумінні норм ст.. 1167 та ст. 1187 ЦК України та відповідно до ст.. 60 ЦПК України не довів, що зазначені пошкодження автомобіль солерозкидач отримав тільки від зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_3,не взято до уваги, що ОСОБА_3 не визнавалась ні вина у вчиненні ДТП, ні вина у спричиненні визначеної позивачем шкоди, позивач не надав доказів вартості пошкоджених деталей та вузлів агрегату солерозкидача.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Деснянського району м. Києва скаргу не визнала та просила рішення суду залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи позов, суд виходи з наявності підстав до відшкодування шкоди з урахуванням доказів розміру її заподіяння та доведеності.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як встановлено судом, 10 березня 2013 року сталося ДТП з вини відповідача, який керував автомобілем «БМВ» д.н НОМЕР_4, в результаті чого було пошкоджено автомобіль «МАЗ» д.н.НОМЕР_5, який належить на праві власності позивачу.

Вина відповідача доведена Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 09.04.2013 року, де ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Дані обставини відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

А тому доводи апеляційної скарги про невизнання вини ОСОБА_3 не приймаються до уваги, оскільки у встановленому законом порядку відсутність у його діях складу правопорушення не доведена, постанова є чинною, відповідачем не оскаржувалась.

Згідно Акту від 10.03.2013року у автомобіля пошкоджено блок розкидання та вузли його кріплення, у зв'язку з чим є нагальна потреба у заміні блоків та кріплення у найближчий час для відновлення автомобіля для роботи.

Вирішуючи питання про розмір заподіяної шкоди ,яка підлягає стягненню, суд вірно виходив з реальних затрат, понесених позивачем на відновлення пошкодженого автомобіля із посиланням на докази, а саме, на акт виконаних робіт від 12.09.2014 року, де вартість відновлювального ремонту солерозкидального обладнання становить 41 890 грн.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.218, 303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його представника - відхилити.

Рішення Деснянського району м. Києва від 26 червня 2015 року в справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді