УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Леванчука А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом фермерського господарства «ОСОБА_4.» до Генеральної прокуратури України про відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою фермерського господарства «ОСОБА_4.» на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 30 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути з Генеральної прокуратури України 1 000 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 30 квітня 2014 року ним було направлено на адресу Генеральної прокуратури України заяву щодо вирішення питання про порушення кримінальної справи за ст. 375 КК України відносно судді Господарського суду Львівської області Матвіїв Р.І., який постановив, на його думку, завідомо неправомірну ухвалу в справі за його заявою про роз'яснення судового рішення, однак Генеральною прокуратурою України відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄДРДР) не внесено, а листом від 12 травня 2014 року вказану заяву надіслано для розгляду до прокуратури Львівської області.

Позивач зазначав, що оскільки його не було визнано потерпілим, чим порушено вимоги КПК України, такі дії призвели до приниження його честі, гідності, ділової репутації та моральних страждань, у зв'язку з чим просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 30 квітня 2015 року апеляційну скаргу представника ФГ «ОСОБА_4.» - ОСОБА_4 відхилено, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ФГ «ОСОБА_4.», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення Генеральної прокуратури на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють (ст. 1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01 грудня 1994 року), дійшовши обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено завдання йому моральної шкоди, у чому вона полягає та з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір такої шкоди; при цьому суди правильно мотивували свої висновки тим, що у підставу стягнення моральної шкоди ОСОБА_4 визначив свою незгоду з тим, що відповідачем не внесено відомостей за його заявою до ЄДРДР, проте такі дії відповідача можуть бути оскаржені до слідчого судді у порядку, передбаченому КПК України, на норми якого посилається позивач.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фермерського господарства «ОСОБА_4.» відхилити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

А.О. Леванчук

М.Є.Червинська