Справа № 464/7231/15-ц
пр.№ 2/464/2071/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2015 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Борачка М.В.

при секретарі Гаврилишин О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що її мати будучи членом житлово-будівельного кооперативу №176, отримала квартиру за адресою: м. Львів, вул. Кавалерідзе, 12/84 житлова площа якої становить 31,6 кв.м., а загальна 51,7 кв.м. Пайові внески за дану квартиру у розмірі 10525 карбованців її матірю сплачено, а відтак вона набула право власності на квартиру. 24.04.2000р. ЛОКБТІ та ЕО видано свідоцтво №Г-00194 про право власності на спірну квартиру на імя ОСОБА_2 26 березня 2014 року її мати померла. Після відкриття спадщини вона не змогла оформити свідоцтво про право на спадщину, як спадкоємець за законом, у звязку з відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності на спадкове майно, а тому просить позов задоволити.

В судове засідання позивач та її представник не зявилися, представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити, проти заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження ІІ-ЯР №423925 матірю ОСОБА_1 02.08.1959р.н. є ОСОБА_2.

Згідно із довідки №19 від 14 березня 2000 року, виданої житлово-будівельним кооперативом №176, ОСОБА_2 була членом даного житлово-будівельного кооперативу, їй належала в цьому кооперативі квартира АДРЕСА_2 та остання повністю сплатила пайові внески у лютому 1992 року.

Із відповіді наданої Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» вбачається, що квартира АДРЕСА_3 була зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 24.04.2000р. за №Г-00194, виданого Галицькою районною адміністрацією ЛМР згідно із розпорядженням №461.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачу було відмовлено в прийнятті спадщини, оскільки остання не надала правовстановлюючих документів на квартиру.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до роз'яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла 26 березня 2014 року, відтак після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить і вказана квартира.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 того ж Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї №019 від 12.03.2015р. померла ОСОБА_2 проживала разом із ОСОБА_1 за адресою: м. Львів, вул. Кавалерідзе, 12/84.

Як встановлено судом, заповіту ОСОБА_2 не залишила, а спадкоємцем першої черги за законом є лише позивач.

Таким чином, враховуючи, що позивач прийняла спадщину та фактично вступила у володіння та користування спірною квартирою, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Керуючись ст.ст. 1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008р., ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 218 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Головуючий Борачок М.В.