Справа № 2-250/10
У Х В А Л А

14 липня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І. при секретарі ШутякЗ.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди,

установив:

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В позовній заяві зазначив про те, що 30.09.2008 року о ОО.ІОгод гр.ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом марки «Фольксвагн Джета», номерний знак 99150ТВ, у м.Львові на перехресті вулиць Чигиринська - вул. Промислова, при ввімкненні сигналу світлофора, що не дозволяє рух, не надав дорогу транспортному засобу, що завершував рух через дане перехрестя, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Туарег», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, після чого автомобіль «Фольксваген Джета» здійснив наїзд на перешкоду (металеву огорожу, електронний стовп).

У результаті ДПТ автомобілю «Фольксваген Туарег» номерний знак НОМЕР_1, який належить йому - позивачу по справі на праві приватної власності, завдані технічні пошкодження.

ДТП сталась з вини водія ОСОБА_4, який керував автомобілем «Фольксваген Джета», номерний знак НОМЕР_2, який належить на праві приватної власності його батькові ОСОБА_3 Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівниками ДАІ, відповідач порушив п. 16.5 ПДР України.

22 жовтня 2008 року Шевченківським районним судом м. Львова була винесена постанова, якою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Він, позивач, звертався до відповідачів з проханням про відшкодування заподіяної йому шкоди. Відповідачі безпідставно та необгрунтовано відмовили йому в добровільному порядку задовольнити його законні вимоги. В зв»язку з чим, він змушений був звертатись до адвоката за юридичною допомогою, до експертної установи для визначення розміру заподіяної йому шкоди. На це ним було витрачено багато робочого часу, що призвело до незручностей. Також у зв»язку з виникненням ДТП він довший час не мав можливості користуватись належним йому автомобілем, що негативно впливало на його роботу, та відображалось на його стосунках у сім»ї. Тому він змушений

був постійно просити знайомих надавати йому транспортні послуги. Зазначеними обставинами йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в 5000грн.

9 жовтня 2008 року за його заявою була проведена експертом ОСОБА_5 автотоварознавча експертиза автомобіля «Фольксваген Туарег». Згідно висновку експертизи, матеріальний збиток, завданий йому в результаті ДТП складає 51 479,20грн. У листопаді 2009 року представник позивача по довіреності ОСОБА_2 подав до суду уточнення до позовної заяви, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь у відшкодування суми заподіяних збитків 51 479,20грн., моральної шкоди 5000грн., судового збору 512грн., витрат на ІТЗ 30грн., коштів на проведення авто товарознавчої експертизи 380грн., а всього 57 401,20грн.

В уточненнях до позовної заяви зазначив про те, що ОСОБА_4 є неповнолітнім, в повній мірі не може відшкодувати заподіяно шкоду. Відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 та йому на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1, має стабільний фінансовий дохід, отже відшкодування заподіяної шкоди просить покласти саме на нього.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовну заяву та уточнення до неї підтримав, зіславшись на викладені в ній обставини.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судових засіданнях 05.02.2010р. та|

04.03.2010 року проти позову заперечили, вказали, що ДТП сталось з вини водія «Фольксваген Туарег», оскільки це позивач порушив правила дорожнього руху. В судові засідання, які були призначені на 19.03.2010р., 15.04.2010 року, 30.06.2010 року та

14.07.2010 року відповідач ОСОБА_3 не зявився, про час та'місце розгляду справи повідомлений належним чином рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Відомостей про причину його неявки немає. Тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 2008 року відбулася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген Джета» д.н. 99150ТВ під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Фольксваген Туарег» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2

Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2008 року за вчинення згаданого ДТП було визнано винуватим неповнолітнього ОСОБА_4 - водія автомобіля «Фольксваген Джета» д.н. 99150ТВ та його було притягнуто до адміністративної відповідальності. ^

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними* рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч.2 ст. 1179 Цивільного Кодексу України, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдані не з їхньої вини.

В результаті ДТП а/м «Фольксваген Туарег» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав технічні пошкодження. Видимі технічні ушкодження автомобіля зафіксовані у протоколі № 08/10/10-1 від 10.10.2008 року технічного огляду дорожнього транспортного засобу.

Крім того, згідно висновку спеціаліста №08/10/10-1 експертного автотоварознавчого дослідження, вартість матеріального збитку, завданого власнику ДТЗ марки VOLKSWAGENTOUAREG державний реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на момент огляду становить 51 479,20грн. (п»ятдесят одну тисячу чотириста сімдесят дев»ять гривень, двадцять копійок).

При визначенні розміру збитків, заподіяних транспортному засобу позивача, суд керується вказаним вище висновком № 08/10/10-1 від 10.10.2008 року і вважає, що позивачу підлягає до відшкодування вартість матеріального збитку в розмірі 51 479,20 грн.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Суд вважає, враховуючи положення ст. 1179 ч.2 ЦК України, і те, що відповідач ОСОБА_4 на момент вчинення ДТП був неповнолітнім, що відповідальність за шкоду, завдану в результаті ДТП, повинен нести відповідач ОСОБА_3

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з положень ст.ст.23,1167 ЦК України і вважає, що вимоги позивача про відшкодування такої шкоди є підставними.

Виходячи з пояснень позивача про обставини зіткнення, стану автомобіля після ДТП, суд вважає, що позивач у зв»язку з ДТП, пережив душевні страждання у зв»язку з пошкодженням його майна. Позивач не мав можливості тривалий час використовувати автомобіль для потреб сім»ї та службових потреб, змушений був багато часу витрачати на придбання запасних частин для автомобіля, його ремонту, у зв»язку з цим вносити зміни у організацію свого життя. Це негативно вплинуло на його роботу та відобразилось на його стосунках у сім»ї.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить з наведених обставин, та вважає, що відшкодування позивачу 1500грв. моральної шкоди відповідає розміру понесених ними душевних та фізичних страждань.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 74, 209, 210, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167, 1179, 1187 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 51479,20грн. (п»ятдесят одну тисячу чотириста сімдесят дев»ять гривень двадцять копійок) у відшкодування матеріальної шкоди, 1500,00грн. (одну тисячу п»ятсот гривень) у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 542,00грн. (п»ятсот сорок дві гривні) витрат по оплаті судового збору і на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У задоволенні решти позовних вимог-відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання в десятиденний термін з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цьото протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку, передбаченому ч.4 ст. 295 ЦПК України

Суддя ОСОБА_6