Справа № 710/2208/15-ц
Провадження № 2/710/1058/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2015 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Побережної Н.П.,

за участі секретарів судового засідання - Кавун Т.О., Хорват Х.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо- транспортної пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду, заподіяну в дорожньо транспортній пригоді у звязку з пошкодженням автомобіля в сумі 6935,00 грн. та моральну шкоду в сумі 3000,00 грн.

Позивач свій позов мотивує тим, що 13.09.2015 року відповідач здійснив зіткнення з її автомобілем, в результаті чого останній був суттєво пошкоджений. Відповідач визнав свою вину, просив не викликати ДАІ, та зобовязався власним коштом відремонтувати автомобіль, дав завдаток, але на даний момент відмовляється оплачувати ремонт автомобіля. А тому від дій ОСОБА_5 завдана позивачу майнова шкода, яка настала внаслідок ДТП, на суму 6935 грн. Крім цього позивачу була завдана і моральна шкода, яку останній оцінює у сумі 3000 грн., що полягає у неможливості використовувати автомобіль для матеріального забезпечення сімї, відірваності для нормального, звичного ритму життя, приниженні честі й гідності позивача під час вмовляння відповідача виконати взяті на себе зобовязання.

В судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути лише матеріальну шкоду в розмірі 6935,00 грн.

У судове засідання позивач та представник позивача зявилися, позов підтримали повністю, надали пояснення аналогічні до позовної заяви.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання зявилися, проти задоволення позову заперечували, мотивуючи тим, що в ДТП винен не лише відповідач, а й позивач, розписку відповідач написав, так як перебував в шоковому стані, оскільки в нього були відсутні посвідчення водія та страховий поліс, завдатку достатньо для відшкодування шкоди.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має право на керування транспортними засобами категорії «В», що підтверджується посвідченням водія серії РКА № 108890 (а.с.5) та є власником автомобіля марки ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію САА №530618 (а.с.5).

Згідно з розпискою від 13.09.2015 року відповідач ОСОБА_3, зобовязується зробити машину, яку вдарив, номер машини СА 4485. На ремонт автомобіля ОСОБА_3 дає завдаток в сумі 280 доларів, а по закінченню ремонту зобовязується оплатити залишок робіт (а.с.6).

Відповідно до списку виконаних робіт, складеного ФОП ОСОБА_6, роботи були виконані на суму 7965 грн. Для завершення ремонту потрібно завершити фарбувальні роботи, вартість яких 5300 грн., а також купити задній бампер на суму 250 грн. Отримав кошти лише в сумі 6580,00 грн. (а.с.7-11).

Допитана в суді як свідок позивач повідомила, що 13.09.2015, близько 10 години, їхала разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в автомобілі позивача на цвинтар с. Лебедин Шполянського району. Того дня йшов невеликий дощ. Перебуваючи на автомобільній дорозі в с. Лебедин, позивач, включивши правий поворот, звернула на обочину дороги, зупинилась, і потім всі в машині почули удар ззаду. Вийшовши з автомобіля через передні двері, так як із-за удару задні двері не відчинялися, побачили, що автомобіль під керуванням відповідача зіткнувся з їх автомобілем. Відповідач просив не викликати працівників ДАІ, так як в нього немає посвідчення водія та договору страхування, обіцяючи оплатити всі пошкодження автомобіля позивача. Відповідач в присутності ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 13.09.2015 близько 16 години написав добровільно розписку про відшкодування пошкоджень автомобіля та дав 280 доларів США завдатку.

Дані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_6

Відповідач, допитаний як свідок, в судовому засіданні повідомив, що в дорожньо транспортній пригоді винен як він так і позивач, так як в автомобілі позивача не горіли ліхтарі стопів та позивач різко загальмував. Кошти надав для відшкодування пошкодження автомобіля позивача і вважає достатньою сумою для здійснення всього ремонту. Посвідчення водія взагалі не має. Машиною користується на підставі довіреності.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності та доказування у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.

Суд критично оцінює твердження відповідача про написання розписки в стані шоку та шляхом погроз, які виражались у виклику працівників ДАІ, так як розписка була складена по спливу понад трьох годин після ДТП, а виклик працівників ДАІ це обовязок водіїв.

Щодо твердження представника відповідача про відсутність постанови про адміністративне правопорушення чи вироку у кримінальному провадженні, а відтак вина відповідача не підтверджена, суд не бере до уваги. Оскільки дійсно, положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальній справі або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. Проте, вказана процесуальна норма не дає підстав за будь-яких обставин вважати не винною у ДПТ особу, відносно якої не заводилось кримінальне провадження і не складався протокол про адміністративне правопорушення. У цьому випадку вину такої особи може бути підтверджено чи спростовано іншими належними і допустимими доказами, передбаченими ЦПК України (ст.57).

З урахуванням того, що ОСОБА_3 свою вину визнав та зобов'язався відшкодувати завдану ним шкоду, а також надав грошові кошти в якості завдатку, суд приходить до висновку, що розпискою та показаннями позивача, свідків і самого відповідача встановлено та підтверджено вину відповідача.

Відповідально до ч. 3 і 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Отже, якщо позивач для підтвердження розміру шкоди надає розрахунок фізичної особи підприємця, в якої сторони погодили ремонтувати автомобіль, а відповідач, заперечуючи проти цього розміру, не надає ніяких доказів на підтвердження своїх заперечень, суд відповідно до вимог ст.ст. 212, 213 ЦПК України ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач у порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України ухилився від доведення обставин, на які посилався.

Так, позивачем наданий розрахунок про вартість та перелік ремонтних робіт автомобіля ФОП ОСОБА_6, видом діяльності якого є ремонт автомобілів (а.с.7-11, 41,42). Згідно розрахунку виконано роботи на суму 7965 грн., для завершення ремонту потрібно виконати фарбувальну роботи на суму 5300 грн., а також придбати задній бампера, вартість якого 250 грн. Загальна вартість робіт по ремонту автомобіля становить 13515,00 грн.

Відтак, з урахуванням вже сплачених відповідачем по розписці коштів, залишок боргу складає (13515,00 - 6580,00 ) = 6935,00 грн.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вина відповідача у вчиненні ДТП є встановленою, а розмір матеріальної шкоди, завданої в результаті пошкодження її автомобіля, є доведеною.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 1166 ЦК України. ст.ст.10, 11, 58-64, 88, 212-215, 223, ч. 1 ст. 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НС №741229, виданий Сколівським РВГУМВА України у Львівської області 05.12.2009 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, інші дані про особу суду не відомі, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої та жительки вул. Заводська, 70, с. Лебедин Шполянського району Черкаської області, паспорт серії НЕ № 644326, виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 29.09.2013 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, інші дані про особу суду не відомі, 6935,00 грн. (шість тисяч девятсот тридцять пять гривень) майнової шкоди та судовий збір в сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлений 08.12.2015.

Суддя Н.П. Побережна