Справа №: 343/2469/15-ц
Провадження №: 2/0343/1126/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І. М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначив, що 21.02.2008 року у відділі РАЦС-у Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області між ним та ОСОБА_3 було укладено шлюб, актовий запис №25. Від даного шлюбу 29.09.2008 року в них народився син ОСОБА_4.

Позивач мотивує свій намір розірвати шлюб тим, що вони з відповідачкою не змогли створити міцної сім»ї, в них різні погляди на сімейне життя та обовязки. Спільного господарства не ведуть, спору відносно спільно набутого за час шлюбу майна у них немає, дійшли згоду про те, що дитина буде проживати з матір"ю. Намагання налагодити відносини бажаних результатів не дали, оскільки у них різні характери, погляди на життєві стандарти і пріоритети. Непорозуміння та сварки носять постійний характер, які цілком зруйнували їхні відносини як чоловіка та дружини. З вересня 2015 року шлюбних відносин не підтримують, з жовтня 2015 року проживають окремо, що призвело до розпаду сімї та стало причиною звернення до суду з даним позовом. Вважає, що примирення між ними неможливе.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не заперечила проти його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НМ №045497 від 21.02.2008 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №25, був зареєстрований шлюб.

Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

З даних світлокопії свідоцтва про народження серії 1-НМ № 110907, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №188, встановлено, що від даного шлюбу в сторін 29.09.2008 року народився син ОСОБА_4.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, сімейного побуту не ведуть, конфлікти носять постійний характер, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду їхньої сім'ї. Сторони спільно не проживають з жовтня 2015 року, сторони наполягають на розлученні, що свідчить про те, що шлюб між ними носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідним позов задовольнити, шлюб розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матірю.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та ст. 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ст.ст. 88, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 21.02.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис 25 розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити проживати з матірю ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено:11.12.2015 року