Справа № 465/7726/14 Головуючий у 1 інстанції: Лозинський Б.М.
Провадження № 22-ц/783/3580/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Берези В.І., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі представника ТзОВ «Зормєгун» ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2014 року у справі за позовами ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про спонукання до укладення договорів купівлі-продажу квартири, розірвання попереднього договору купівлі продажу квартири та стягнення збитків,-

в с т а н о в и л а :

ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2014 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на банківський рахунок ОСОБА_4 за наступними реквізитами: РНОКПП НОМЕР_1: р/р 108038, ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, а також на інші його рахунки у цьому банку в межах суми стягнення. Накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_4 в межах суми стягнення. Заборонено ОСОБА_6 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо оформлення, реєстрації та перереєстрації права власності на квартиру №82 в будинку №25 на вул. Рубчака у м. Львові. Крім цього 5.03.2015 року Франківський районний суд м.Львова, що стосується оскаржуваної ухвали, - ухвалив: «виправити описку допущену в ухвалі Франківського районного суду м.Львова від 27.11.2014 року вірно зазначивши дату винесення ухвали суду 27 листопада 2014 року».

Вказану ухвалу від 25.11.2014 року оскаржив ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6

В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову. Вважає ухвалу такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що судом не було обґрунтовано, яка саме реальна загроза чи утруднення виконання можливого рішення суду має місце, а позивачем не доведено наявність вказаних загроз. Крім цього, зазначає, що ОСОБА_5 позов було заявлено про розірвання попереднього договору купівлі-продажу та стягнення збитків завданих простроченням, а судом вживаються заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно відповідача та шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 (хоча ОСОБА_6 не є та ніколи не був власником цієї квартири), тобто заходи забезпечення позову є неспівмірними з позовними вимогами.

В судове засідання сторони не зявились причин неявки не повідомили. Однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що вони повідомлялись про час та місце розгляду справи належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТзОВ «Зормєгун», як учасника судового розгляду у суді апеляційної інстанції, на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 153 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно змісту ч.4 ст. 151 ЦПК України за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів справи та оскаржуваної ухвали суд першої інстанції: в порушення ст.ст. 151 ч. 3, 4, 153 ч.1 ЦПК України виніс ухвалу про забезпечення позову у спорі про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири та стягнення збитків, завданих простроченням (що не є спором про захист права інтелектуальної власності) до відкриття провадження по справі (оскаржувана ухвала постановлена 25.11.2014 року Т.1 а.с. 24-25, ухвала ж про відкриття провадження у справі 27.11.2014 року Т.1 а.с. 29).

Враховуючи вказане, оскаржувана ухвала як така, що прийнята з порушенням ряду норм процесуального закону щодо порядку встановленого для вирішення тих питань, які нею були вирішені (вжиття заходів забезпечення позову), залишатись в силі не може та підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, під час якого суду слід із суворим дотриманням згаданих норм ЦПК України та повного і всебічного зясування всіх обставин вирішити згадане питання.

Вказаним слід визнати доводи апеляційної скарги частково обґрунтованими, а скаргу такою, що підлягає до часткового задоволення.

Що стосується ухвали суду від 5.03.2015 року (Т.1 а.с. 231), у якій суд ухвалив: «виправити описку допущену в ухвалі Франківського районного суду м.Львова від 27.11.2014 року вірно зазначивши дату винесення ухвали суду 27 листопада 2014 року.», то таку суд апеляційної інстанції не враховує як виправлення описки у даті постановлення ухвали від 25.11.2014 року на дату 27.11.2014 року, оскільки суд не взмозі шляхом виправлення описки змінити обєктивні обставини, а саме дійсну дату постановлення ухвали. А, як вбачається із матеріалів справи, оскаржувана ухвала була постановлена саме 25.11.2014 року, про що свідчить, зокрема, і порядок формування матеріалів справи, а також дані Єдиного державного реєстру судових рішень.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 312 ч.1 п.3, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2014 року скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: В.І. Береза

ОСОБА_7