Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу, подану представником ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_6, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, відшкодування моральних збитків,

в с т а н о в и в :

У серпні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, у якому просила суд зобов'язати відповідачів усунути їй перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні усіма приміщеннями ресторану за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 274,9 кв. м., шляхом надання постійного безперешкодного доступу їй, та іншим уповноваженим від її імені особам і їх працівникам у користуванні та розпорядженні вищевказаними приміщеннями (в тому числі для здійснення у приміщеннях ресторану підприємницької діяльності), а також заборонити відповідачам в подальшому чинити у будь-якому вигляді їй перешкоди, та іншим уповноваженим від її імені особам і їх працівникам у користуванні та розпорядженні вищевказаними приміщеннями (в тому числі для здійснення у приміщеннях ресторану підприємницької діяльності), стягнути солідарно з відповідачів на її користь моральну шкоду в розмірі 15 тис. грн.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що на підставі договору дарування від 02 серпня 2007 року вона набула права власності на 1/2 частину нерухомого майна - автомийки, перебудованої з приміщень за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа яких складає 445,7 кв. м.

Приміщення складаються із ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1» (загальною площею - 274, 9 кв. м.) та автомийки «ІНФОРМАЦІЯ_2» (загальною площею - 197,8 кв. м.).

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_2 до неї та її зустрічним позовом до ОСОБА_2 про виділ частки із спільного часткового майна в натурі, в яких ними обома заявлено вимоги при виділення в натурі майна - приміщень вказаного ресторану.

Судом по справі рішення не прийнято, призначено будівельно-технічну експертизу, однак відповідачі у справі чинять їй та ФОП ОСОБА_6 перешкоди у користуванні, розпорядженні, а також здійсненні господарської діяльності у приміщеннях ресторану, тому ОСОБА_5 була змушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2015 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_5 у володінні та користуванні усіма приміщеннями ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 274,9 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1, шляхом надання постійного безперешкодного доступу позивачеві ОСОБА_5, а також іншим уповноваженим особам від її імені, до вищевказаних приміщень та користування ними, в тому числі для здійснення у приміщеннях ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1» підприємницької діяльності.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 10 тис. грн моральної шкоди та 343 грн 60 коп. судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2015 року і ухвалити у справі нове рішення про відмову в позові у повному обсязі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи у справі судове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що позивачем ОСОБА_5 доведено, що відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняються дії, якими створюються перешкоди у праві користування та розпорядження належним їй майном. Співвласник майна, в даному випадку ОСОБА_5, яке знаходиться у спільній частковій власності без виділення часток у натурі, має право на вільне користування спірним майном у повному обсязі, право на усунення перешкод у користуванні майном (ст. 391 ЦК України), а також має право на компенсацію моральних збитків, спричинених внаслідок відповідного порушеного права (ст. ст. 23, 1167 ЦК України).

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи допущено порушення норм процесуального чи матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Представникові ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_6, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, відшкодування моральних збитків відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук