Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2015 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого Василенка В.В.

при секретарі Демиденко Л.В

з участю представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди, стягнення витрат на правову допомогу та сплаченого судового збору, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області та ОСОБА_9 про відшкодування шкоди.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власницею житлового будинку, розташованого по вул. Шевченка, 356 в с. Єлизаветівка Черкаського району Черкаської області. На підставі рішення Будищенської сільської ради від 19 жовтня 2011 року за № 13-3 вона зареєструвала право власності та отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку), що знаходиться за вказаною адресою.

25.11.2014 року апеляційний суд Черкаської області у звязку з нововиявленими обставинами скасував рішення апеляційного суду Черкаської області від 23.05.2014 року у справі за позовом ОСОБА_10 до неї та Будищенської сільської ради Черкаського району про визнання недійсним рішень сільської ради та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та ухвалив нове рішення, яким вищезазначений позов задовольнив. Суд скасував рішення Будищенської сільської ради від 19 жовтня 2011 року за № 13-3 в частині затвердження технічної документації із землеустрою по складанню документів, що посвідчують її право на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,5247 га в межах с. Єлизаветівки вул. Шевченка, 356, розроблену ПП «Геотоп-Сервіс» в частині надання їй у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,5247 га, в тому числі ріллі - 0,3363, прибудинкова територія - 0,1784, під житловим будинком - 0,0100 по фактичному користуванню та в частині віднесення земельної ділянки площею 0,5247 га до категорії земель сільськогосподарського призначення та скасував свідоцтво про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) серія САС 866582, видане їй 30 квітня 2013 року (кадастровий номер земельної ділянки :05:001:0038).

Підставою для такого судового рішення стали нововиявлені обставини ніби то підроблення документів у технічній документації на її земельну ділянку, встановлені вступившою в силу ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 13 травня 2014 року, якою під час підготовчого судового засідання по справі № 707/1151/14-к було закрито кримінальне провадження, порушене за ознаками ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст 366 КК України щодо ОСОБА_9 та звільнено ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності. Тобто саме через підробку землевпорядником Будищенської сільської ради ОСОБА_9 документів сільської ради і було безпосередньо скасовано її правовстановлюючі документи на землю.

Отже підставою для винесення рішення апеляційного суду Черкаської області від 25 листопада 2014 року була ухвала Черкаського районного суду, що свідчить про безпосередній прямий причинний звязок між злочинними діями ОСОБА_9 та скасуванням вищевказаних рішень Будищенської сільської ради в частині затвердження її технічної документації та наданні їй в приватну власність земельної ділянки.

Керуючись ст. 1190 ЦК України просить суд постановити рішення про відшкодування відповідачами солідарно завданих їй матеріальних збитків внаслідок встановленої та підтвердженої судом підробки ОСОБА_9 вищезазначених документів у сумі 15000 грн. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України просить солідарно стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу у сумі 15000 грн., оскільки відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати та сплачений нею судовий збір.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_1 збільшили позовні вимоги, вказали що саме на підставі вказаних так би мовити «підроблених» документів на земельну ділянку ОСОБА_5 і Будищенський сільський голова ОСОБА_6, і секретар Будищенської сільської ради ОСОБА_7, і землевпорядник цієї ради ОСОБА_8, погодили до прийняття та підписали рішення Будищенської сільської ради від 19 жовтня 2011 року за № 13-3. Тобто саме через підробку землевпорядником Будищенської сільської ради ОСОБА_9 та відповідно у подальшому як наслідок й іншими вищевказаними службовими особами цієї ради документів, і було безпосередньо скасовано правовстановлюючі документи на землю ОСОБА_5. Вказує, що за послуги по розробці технічної документації на земельну ділянку по вул. Шевченка, 356 в с. Єлизаветівка, вона сплатила ПП «Гарант»: 20.10.2008 року - 300 грн. та 13.03.2012 року - 337 грн., що загалом складає 637 грн. За державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку сплатила 24.04.2014 року Міськрайонному управлінню Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області 195 грн. За кадастрові плани та геодезичні роботи на земельній ділянці сплатила 06.02.2014 року Черкаському міжрайонному виробничому відділенню Черкаської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» грошові кошти в сумі 808, 98 грн. та комісію банку за переказ цих коштів в сумі 10 грн., що загалом складає 818,98 грн. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Просять суд стягнути солідарно з Будищенської сільської ради, Будищенського сільського голови ОСОБА_6, секретаря Будищенської сільської ради ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 16650,98 грн., витрати на правову допомогу по даній справі в сумі 15000 грн. та сплачений при подачі заяви судовий збір.

Представник Будищенської сільської ради Черкаського району та відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. Вказав, що позивачкою у своєму позові не вказано, які саме неправомірні рішення, дії чи бездіяльність Будищенської сільської ради спричинили їй матеріальну шкоду, в якій формі виражена вина відповідачів при заподіянні шкоди та чи існує вказана шкода взагалі. Шкода повинна бути обєктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Проте, причинно-наслідковий звязок між сплатою позивачкою гонорару адвокату і будь-якою шкодою або ж протиправною поведінкою Будищенської сільської ради відсутній. Окрім того, понесені позивачкою витрати на оплату праці адвоката у кримінальному провадженні не є майновою шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК України.

Витрати на правову допомогу належать до витрат, повязаних з розглядом судової справи, що є судовими витратами. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає таку допомогу та регламентується Законом України від 20 грудня 2011 р. № 4191-VІ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Вказує, що ні адвокат, ні позивачка участі у даній справі не приймали, сторонами по ній не були. Які саме дії вчинені адвокатом окрім ознайомлення з матеріалами справи, кількість затраченого часу не вказано. І взагалі не обгрунтовано необхідності ознайомлення з вказаною справою для позивачки. Більш того, самостійним предметом позову такі витрати бути не можуть. Просить суд відмовити ОСОБА_5 в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_9, ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, вказав що позивач надає суду завідомо неправдиву, спотворену інформацію, чим намагається ввести суд в оману та спонукати до прийняття незаконного судового рішення. В позовній заяві ОСОБА_5 незаконно вимагає стягнути адвокатські послуги в сумі 15000 грн., які нею начебто було сплачено в рахунок оплати послуг адвоката по даній справі. Вважає що дана сума є незаконною занадто завищеною, не пропорційною з обсягом виконаних адвокатом робіт та такою що не відповідає вимогам чинного законодавства України та здоровому глузду. Відповідно до вимог чинного законодавства України при отримані коштів адвокат повинен надати квитанцію про факт отримання коштів, розрахунок суми гонорару за правову допомогу надану громадянам з зазначенням характеру правової допомоги, дати виконання роботи, її тривалості, вартості по кожній роботі окремо та загальну вартість наданих послуг. Позивач не надає до суду зазначеного розрахунку, а самостійно встановити законність зазначених позивачем суми 15000 грн. 00 коп. за отримані адвокатські послуги суд не може по причині того, що це за межами компетенції суду та суперечить вимогам ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, в якій зазначено що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на законність підстав позовних вимог. Просить відмовити позивачці в задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_11 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вказав, що підставою для звернення позивачкою до суду є шкода, що була завдана в результаті незаконних дій ОСОБА_9, що підтверджується ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 13 травня 2014 року по справі № 707/1151/14-к, якою суд закрив кримінальне провадження та звільнив ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування» шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом. Таким чином, законодавець передбачив, що за наявності підтверджень неправомірності дій посадової особи органу місцевого самоврядування безпосередньо посадова особа відшкодовує шкоду завдану внаслідок її дій. Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_8 ні ОСОБА_7 ні жодна інша посадова особа не вправі діяти всупереч положенням законодавства, зокрема не вправі ігнорувати та не розглядати документи подані для затвердження технічної документації для подальшої реалізації права на приватизацію земельної ділянки.

Щодо стягнення матеріальної шкоди в розмірі 5000 грн., які були сплачені адвокату ОСОБА_12 за надання правової допомоги для вивчення справи та оскарження ухвали суду по справі № 707/1151/14-к, то 26.02.2015 року ухвалою Апеляційного суду Черкаської області апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 13 травня 2014 року повернули скаржниці, як особі, яка не мала права подавати апеляційну скаргу з посиланням на ст. 393 КПК України. Вказана стаття містить вичерпний перелік осіб, які вправі подавати апеляційну скаргу. Отже, позивачка просить відшкодувати їй кошти в розмірі 5000 грн. за витрачений час/роботу адвоката на підготовку процесуального документу (апеляційної скарги), який за будь-яких обставин, не міг бути навіть розглянутий по суті колегією суддів Апеляційного суду Черкаської області. Тобто ці затрати понесені внаслідок не кваліфікованої консультації, розглядати питання кваліфікації адвоката компетенція кваліфікаційної комісії. Щодо стягнення матеріальної шкоди в розмірі 10000 грн., які сплачені адвокату ОСОБА_12 за надання правової допомоги по справі № 22-ц/793/1402/14 зазначає, що вказана вище справа розглядалася за заявою ОСОБА_10 про перегляд за нововиявленим обставинам рішення Апеляційного суду Черкаської області від 23 травня 2014 року (справа про скасування рішення Будищенської сільської ради та свідоцтва про право власності на земельної ділянки). Проте, очевидно, що ОСОБА_5 знала, що за нею завжди обліковувалась земельна ділянка площею 0,12 га, рішення сільської ради про надання їй в користування земельної ділянки площею 0,5247 га є помилкою, а в подальшому було встановлено, що збільшення її земельними ділянками є результатом незаконних дій ОСОБА_9 Тому, наявність всіх судових спорів ініційованих ОСОБА_5 не мали під собою ніякого законного підгрунття та підстав для задоволення, тому вартість юридичних послуг не може бути відшкодована ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Крім того, остаточним рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_5 по справі про скасування рішення сільської ради та свідоцтва про право власності на земельну ділянку (справа по якій надавалася спірна правова допомога в розмірі 10000 гривень) відхилено, рішення Апеляційного суду Черкаської області від 25 листопада 2014 року залишено без змін. Зважаючи на те, що касаційну скаргу ОСОБА_5 в вказаному спорі відхилено, витрати на правову допомогу відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України, не могли бути задоволеними. Підмінивши термін «витрати на правову допомоги» на «матеріальну шкоду», всупереч тому, що судова справа ОСОБА_5 була нею «програна», вона звернулась до суду з позовом фактично про відшкодування витрат на правову допомогу. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав та інтересів фізичної чи юридичної особи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що 25 листопада 2014 року Апеляційний суд Черкаської області у звязку з нововиявленими обставинами скасував рішення Апеляційного суду Черкаської області від 23.05.2014 року у справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_5 та Будищенської сільської ради Черкаського району про визнання недійсним рішень сільської ради та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та ухвалив нове рішення, яким вищезазначений позов задовольнив. Суд скасував рішення Будищенської сільської ради від 19 жовтня 2011 року за № 13-3 в частині затвердження технічної документації із землеустрою по складанню документів, що посвідчують право ОСОБА_5 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,5247 га в межах с. Єлизаветівки вул. Шевченка, 356, розроблену ПП «Геотоп-Сервіс» в частині надання ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,5247 га, в тому числі ріллі - 0,3363, прибудинкова територія - 0,1784, під житловим будинком - 0,0100 по фактичному користуванню та в частині віднесення земельної ділянки площею 0,5247 га до категорії земель сільськогосподарського призначення та скасував свідоцтво про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) серія САС 866582, видане ОСОБА_5 30 квітня 2013 року (кадастровий номер земельної ділянки :05:001:0038).

Згідно ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 13 травня 2014 року по справі № 707/1151/14-к, кримінальне провадження порушене за ознаками ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України відносно ОСОБА_9 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрито, ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зі змісту зазначеної норми матеріального закону випливає висновок про те, що підставою для майнової відповідальності особи є сукупність слідуючих складових: 1) неправомірність рішень, дій або бездіяльності особи, 2) існування майнової шкоди, 3) причинний звязок між неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особи та спричиненою майновою шкодою та 4) вина в заподіянні шкоди. Зазначені обставини, підлягають доказуванню в кожній конкретній справі.

Протиправною, у цивільному праві, вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний звязок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обовязковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає обєктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували наявність матеріальної шкоди, доказів які б підтверджували факт заподіяння шкоди відповідачами, не доведено завдання саме позивачу матеріальної шкоди, не доведено розмір завданої матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав у задоволенні позовних вимог.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну підлягає повному відшкодуванню особою, яка її заподіяла за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

На думку суду, позивачка у позовній заяві не вказала, які саме неправомірні рішення, дії чи бездіяльність Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області та працівників сільської ради спричинили їй матеріальну шкоду, в якій саме формі виражена вина кожного з відповідачів при заподіянні шкоди та чи існує вказана шкода взагалі.

Судом не встановлений причинний звязок між діями відповідачів і завданою шкодою за конкретних обставин, а також не встановлено вини відповідачів за завдану матеріальну шкоду.

Порядок визначення розміру витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-У1 «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно якої при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим.

26 лютого 2015 року ухвалою Апеляційного суду Черкаської області апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 13 травня 2014 року повернули скаржниці, як особі, яка не мала права подавати апеляційну скаргу з посиланням на ст. 393 КПК України. Вказана стаття містить вичерпний перелік осіб, які вправі подавати апеляційну скаргу, оскільки ОСОБА_5 не входить в категорію осіб, які за законом мають право на апеляційне оскарження судового рішення, тобто вона є особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

З наданих доказів у підтвердження витрат на правову допомогу у сумі 15000 грн., суд не вбачає, що вони були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим, оскільки суду не надано розрахунку суми за правову допомогу надану ОСОБА_5 з зазначенням суті правової допомоги, дати виконання допомоги, її тривалості, вартості по кожній виконаній дії окремо.

Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 84, 88, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_5 до Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди, стягнення витрат на правову допомогу та сплаченого судового збору відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_13