Справа № 191/1654/15-ц
Провадження № 2/191/874/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі : головуючого - судді Бондаренко Г.В.

при секретарі Силкіній О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Державна реєстраційна служба Синельниківського МРЮ, Друга синельниківська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право власності на 5/6 часток житлового будинку недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що 16 серпня 2011 року померла мати позивача ОСОБА_3, у встановлений законом шестимісячний термін ОСОБА_1. подала заяву до Другої синельниківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері.

У 2013 році відповідач ОСОБА_2 повідомив позивача , що мати залишила житловий будинок який розташований за адресою : Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с.Іларіонове, вул. Р. Люксембург, буд. 6 «а», йому і сестрі ОСОБА_4, а саме що 1/2 будинку належить йому на підставі заповіту посвідченного державним нотаріусом ОСОБА_5, інша частина (1/2) ніби-то сестрі позивачки, яка померла 12.05.2012року, і яка відмовилась від своєї частини на користь відповідача , таким чином будинок, що знаходиться в с.Іларіонове, Синельниковськогоp-ну Дніпропетровської обл., вул. Р.Люксембург 6 а повністю належить ОСОБА_2

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 191/6138/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 від 17 квітня 2014 року про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання заповіту недійсним, визнання права власності на 12 частину житлового будинку - позов був задоволений частково, а саме: визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6., 08.09.2006 року виданого на ім'я ОСОБА_3; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с.Іларіонове, вул. Р. Люксембург, буд. 6 «а» , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, померлого 21.02.2005 року.

Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.04.2014 року ОСОБА_1І 05.11.2015року, звернулась до Реєстраційної служби Синельниківського МРУЮ, де їй було відмовлено в реєстрацій прав власності на частку 1/4 житлового будинку, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с.Іларіонове, вул. Р. Люксембург, буд. 6 «а», на підставі того, що в реєстрі прав власностівже міститься запис про зареєстроване право власності на 5/6 частки житлового будинку за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с.Іларіонове, вул. Р. Люксембург, буд. 6 «а».

Згідно рішення Синельниківського міського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2014 позивач отримала право власності на ? частку житлового будинку , що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с.Іларіонове, вул. Р. Люксембург, буд. 6 «а» , таким чином у відповідача ОСОБА_2І залишилося ? частки у зазначеному домоволодінні . Але, позивач, відповідно до ст. 1241 ЦК України- мала право на обовязкову частку у спадщині.

Таким чином, виходячи з Рішення Синельниківського міського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2014 та законодавства позивач має отримати у власність 3/8 частини житлового будинку, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с.Іларіонове, вул. Р. Люксембург, буд. 6 «а».

На підставі ст.ст. 1241, 1301 ЦК України просила суд визнати свідоцтво про право власності на 5/6 частки житлового будинку виданого на імя ОСОБА_2- не дійсним; стягнути з відповідача ОСОБА_2і. на користь позивачки судові витрати у вигляді судового збору.

До початку судового розгляду уточнила свої позовні вимоги, просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом , яке було видано 22 листопада 2013 року державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5Ж

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги на підставах, які заявлені в позові та просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник в ході судового розгляду позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в їх задоволенні.

Посилались на те, що заповітом була визначена воля померлої ОСОБА_3, в якому вона заповідала належне їй майно на користь ОСОБА_2, це була воля батьків і у позивачки нема підстав змінювати частки в житловому будинку, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с.Іларіонове, вул. Р. Люксембург, буд. 6 «а».

Суд вислухав пояснення сторін та представника відповідача, дослідив матеріали справи.

Судом встановлено , що згідно з рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.04.2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2- задоволений частково.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, 08 вересня 2006 року на імя ОСОБА_3.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область Синельниківський район с. Іларіонове вул. Р.Люксембург 6-а, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, померлого 21 лютого 2005 року.

Зазначене рішення набрало законної сили.

05.11.2014 року ОСОБА_1І звернулась до Реєстраційної служби Синельниківського МРУЮ, але їй було відмовлено в реєстрацій прав власності на частку 1/4 житлового будинку, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с.Іларіонове, вул. Р. Люксембург, буд. 6 «а», на підставі того, що в реєстрі прав власностівже міститься запис про зареєстроване право власності на 5/6 частки житлового будинку за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с.Іларіонове, вул. Р. Люксембург, буд. 6 «а».

Відповідно до ст.10 ЦПК України - сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Частиною 3 статті 60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.3ст.61 ЦПК України-обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 191/6138/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 від 17 квітня 2014 року про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання заповіту недійсним, визнання права власності на 12 частину житлового будинку- має преюдиційне значення для правильного вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину , яке було видано 22.11.2013 року Другою синельниківською державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_2

Суд враховує те, що свідоцтво про право на спадщину на імя ОСОБА_2, виданого 22.11.2013 року Другою синельниківською державною нотаріальною конторою - було оформлено державним нотаріусом ОСОБА_5 до вирішення судом по суті спору у справі № 191/6138/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 від 17 квітня 2014 року про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання заповіту недійсним, визнання права власності на 1/4 частину житлового будинку. Отже до того моменту, коли судом було визнано право власності за позивачкою ОСОБА_1 на ? частку домоволодіння по вул. Р. Люксембург, буд. 6 «а», с.Іларіонове, Синельниківського р-ну.

Ст. 1301 Цивільного Кодексу України визначено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Отже, свідоцтво про право на спадщину на імя ОСОБА_2, виданого 22.11.2013 року Другою синельниківською державною нотаріальною конторою було оформлено державним нотаріусом ОСОБА_5 стало підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно за відповідачем .

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним зазначеного свідоцтва про право на спадщину.

Суд неодноразово розяснював представнику позивача та відповідачу процесуальні права, які передбачені ст.ст. 27, 31 ЦПК України; наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій сторонами.

Суд враховує те, що відповідно до частини 1 ст.11 ЦПК України- суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачкою заявлені вимоги щодо визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, отже суд розглядав позовні вимоги тільки в межах, заявлених позивачкою, з урахуванням предмету спору, заявленого позивачем. Інші позовні вимоги позивачкою- заявлені не були.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у сумі 243 грн.60 коп.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,п.4 ч.2 ст.234, 251-255 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Державна реєстраційна служба Синельниківського МРЮ , Друга синельниківська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом , яке було видано 22 листопада 2013 року державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5- задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом , яке було видано 22 листопада 2013 року державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5Ж ОСОБА_2 після померлої 16 серпня 2011 року ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 судовий збір у сумі 243 грн.60 коп.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_8