Справа № 129/1855/15-ц Провадження № 22-ц/772/3442/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 69Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Зайцева А.Ю., Луценка В.В.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю представника апелянта, заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за заявою

ОСОБА_2 про встановлення факту

родинних відносин,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Гайсинського ра-йонного суду Вінницької області від 30 жовтня 2015 року про залишення заяви без розгляду,

В С Т А Н О В И Л А:

03 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся в Гайсинський районний суд Вінниць-кої області із заявою про встановлення факту родинних відносин, зазначаючи наступ-не. ОСОБА_4 (дівоче прізвище Іщенко ), яка померла 05 грудня 2014 року в с. Мітлинці, Гайсинського району Вінницької області, була тіткою заявника. З метою прийняття спадщини ОСОБА_2 подав у нотаріальну контору відповідну заяву. Од-нак, підтвердити родинні стосунки з ОСОБА_4 заявник не може через відсут-ність свідоцтва про її народження. ОСОБА_4 була рідною сестрою матері ОСОБА_5, але актовий запис про народження тітки за 1936 рік в архівних матеріалах не виявлений. В силу викладених обставин, ОСОБА_2 звернувся в суд з цією заявою ( а. с. 2-3 ).

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2015 ро-ку ( а. с. 29 ) до участі у даній цивільній справі залучені в якості заінтересованих осіб ОСОБА_6, який подав заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4, та Мітлинецька сільська рада Гайсинського району Він-ницької області, інтереси якої можуть зачіпатися вирішенням порушеного заявником питання.

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2015 ро-ку ( а. с. 37 ) заяву ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду на підставі частини 6 статті 235 ЦПК України.

Не погоджуючись з постановленою судом першої інстанції ухвалою, ОСОБА_2 оскаржує її в апеляційному порядку, просить дану судову ухвалу скасувати, справу направити в той же суд для продовження розгляду по суті заявленої вимоги ( а. с. 40 ). Апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки, на його думку, у цьому випадку відсутній спір про право.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі представника за-явника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши в сукупності на-явні в ній докази, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно частини 2 статті 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право: постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу; змінити ухвалу; скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому проваджен-ню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Нормами статті 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону; змі-нює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесу-альної дії чи підстави її застосування; скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, розяснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 з наступ-ними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення таких фактів належать до юрисдикції суду за умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи май-нових прав громадян; встановлення факту не повязується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її предявлення він звертався до відповідних органів за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови. Пере-лік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 256 ЦПК України.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значен-ня, ОСОБА_2 вказав, що рішення суду йому необхідне для прийняття спадщини пі-сля смерті ОСОБА_4, але у цій заяві він не зазначив, чиї ще права та інтереси стосуються цього майна. Йдеться про ОСОБА_6, який на момент смерті спадкода-виці мешкав разом з нею та претендує на спадкове майно як подружжя, що доводить-ся заявою ОСОБА_6 в нотаріальну контору про прийняття спадщини від 04.03.2015 року № 120 та довідкою Мітлинецької сільської ради від 16.02.2015 року № 104 ( а. с. 21, 26 ).

Постановляючи ухвалу про залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду, суд пер-шої інстанції, враховуючи участь у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_6 та його позицію у справі, те, що вказані особи є спадкоємцями різних черг спадкуван-ня за законом, тому має місце спір про право на спадкове майно, дійшов висновку про необхідність виконання приписів частини 6 статті 235 ЦПК України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстан-ції про необхідність залишення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин без розгляду.

В абзаці третьому пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 з наступними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснено, що у тому разі, коли буде виявлено взаємозвязок встановлення факту з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні. Якщо це буде ви-явлено під час розгляду справи, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінте-ресованим особам їх право на звернення в суд з відповідним позовом на загальних підставах. У цьому контексті колегія суддів апеляційного суду приймає до уваги, що ОСОБА_2 має реальну можливість, не втрачену на даний час, захистити свої май-нові права та інтереси шляхом предявлення в суд відповідного позову.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 235, п. 4 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 312-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Увалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2015 року стосовно залишення заяви про встановлення факту родинних відносин без розгляду - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, од-нак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого су-ду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом вірно: