Справа № 603/762/15-ц
Провадження № 2-о/603/38/2015
У Х В А Л А

"04" грудня 2015 р. суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Гудкової Ю. Г. , ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якому просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що кадастрові номери земельних ділянок, вказаних у державних актах на право власності на земельні ділянки серії ТР №2031247, ТР №2031246, ТР №2031245 і виданих на ім»я ОСОБА_1, не відповідають кадастровим номерам, вказаних у витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, вважати правильні кадастрові номери земельних ділянок, які знаходяться на території Дубенківської сільської ради площею 0,36 га, кадастровий номер :01:001:0480, площею 0,51 га, кадастровий номер :01:001:0818, площею 1,07 га, кадастровий номер :01:001:0142.

За правилами статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України).

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК.

Подана заявником заява не відповідає вимогам ст. 258 ЦПК України, згідно якої у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що посвідчують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

При зверненні із вказаною заявою ОСОБА_1 необхідно обґрунтувати своє звернення, доводячи причини неможливості іншим способом вирішити питання, про яке йдеться у заяві.

У силу Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV, з наступними змінами та доповненнями, правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Вимоги, викладені у заяві, ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 05.12.2005 року йому було видано державні акти на право власності на земельні ділянки, в яких були допущені помилки в кадастрових номерах земельних ділянок. З метою реєстрації права власності на земельні ділянки були виготовлені витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, проте кадастрові номери земельних ділянок не співпадають із кадастровими номерами вказаних державних. Із-за таких розбіжностей він не може реалізувати своє право власності на земельні ділянки.

Проте, до матеріалів, що додані до заяви, не долучено жодного доказу свого звернення в органи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та, відповідно, результат розгляду такого звернення.

Наведені вище недоліки унеможливлюють об"єктивний розгляд справи по суті, що узгоджується із роз»ясненнями Верховного Суду України, що містяться в аналізі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року.

У силу вимог ст. 121 ЦПК України дана заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків шляхом оформлення заяви належним чином, викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються заявлені вимоги (долучення до матеріалів справи відповідних документів).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 258, 121, 210 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху, надавши заявнику строк пять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

У випадку невиконання зазначених в ухвалі вимог до встановленого терміну, заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2