Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів cудової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., СавченкоВ.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 12 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом, в якому просила поділити майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку та Ѕ частину земельної ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_5, вони придбали земельну ділянку по АДРЕСА_1, на якій побудували житловий будинок.

Відповідач у добровільному порядку відмовився від поділу спільного сумісного майна подружжя.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 12 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2015 року, позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право спільної часткової власності на 30/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та на Ѕ частину земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. В іншій частині заявлених вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та змінити рішення суду першої інстанції в частині визнання за нею права спільної часткової власності додатково на 20/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що кошти, які відповідач використовував на будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 в період з червня 1994 року по 22 серпня 1995 року, до реєстрації сторонами шлюбу, належали йому особисто, тому 40/100 частин житлового будинку є особистою приватною власністю ОСОБА_4, інші 60/100 частин житлового будинку та земельна ділянка, на якій він розташований, на підставі ст. ст. 60, 70 СК України підлягають поділу між сторонами.

Судами встановлено, що з 22 серпня 1995 року по 23 грудня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі.

14 жовтня 2005 року ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 вересня 2005 року.

Право власності на побудований на вказаній земельній ділянці житловий будинок також було зареєстровано за ОСОБА_4

Судами також встановлено, що на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 відповідач використовував власні кошти від проданого ним житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки по АДРЕСА_2.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 0425 від 29 серпня 2014 року встановлено, що вартість використаних матеріалів та вартість виконаних робіт у житловому будинку АДРЕСА_2 в період з червня 1994 року по 22 серпня 1995 року складає 40/100 частин від вартості житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і норма ст. 368 ЦК України.

У силу ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України на вказані обставини справи та вимоги закону уваги не звернув, не встановив дійсного обсягу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, не з'ясував чи придбаний спірний житловий будинок і земельна ділянка по АДРЕСА_1 за спільні кошти подружжя, не визначив частки кожного із подружжя у спільному сумісному майні та фактичний його поділ не здійснив.

Апеляційний суд, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, упорушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України вказані порушення суду не усунув, належним чином доводи апеляційної скарги не перевірив та не спростував їх, тому дійшов передчасного висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки допущені судами порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 12 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П.Дербенцева

Д.О.Остапчук

В.О. Савченко