У х в а л а

про залишення позову без руху

"04" листопада 2015 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Золотарьова Л.І., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів проценти за користування коштами, три відсотки річних за період з серпня 14.07.2010 року по 21.10.2015 року, інфляційне збільшення боргу за період з серпня 2010 року по вересень 2015 року у сумі еквівалентній 66 075 доларів США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення, неустойку за прострочення виконання зобовязань за період з 14.07.2010 року по 21.10.2015 року у розмірі 577 500 грн.

Разом з позовною заявою позивача подав клопотання, у якому просив звільнити його від сплати судового збору або відстрочити його сплату, посилаючись на важкий майновий стан, він перебуває під вартою та на все його майно накладено арешт.

Вивчивши матеріали справи, вважаю необхідним у задоволенні клопотання відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Постановою державного виконавця від 23.07.2013 року ВП№38962176, накладено арешт на все рухоме майно боржника ОСОБА_1 та заборонено його відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Тобто наявність постанови державного виконавця про накладення арешту на все рухоме майно боржника, не свідчить про накладений державним виконавцем арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, отже що не виключає наявність таких коштів на рахунках боржника (позивача).

Крім того, витяг про реєстрацію обтяжень рухомого майна, де зазначено про накладення державним виконавцем арешту 23.07.2013 року ВП№38962176, датований 23.07.2013 року, тобто не виключає випадку, що вказане виконавче провадження вже було закінчено, а арешти зняті.

Також 07.02.2014 року державним виконавцем (ВП№42551142) відкрито виконавче провадження, за яким стягувачем є ОСОБА_1 щодо стягнення коштів з боржника 111195 грн., доказів (довідки ВДВС тощо) щодо нездійснення стягнення (частково чи в повному обсязі) за виконавчим написом в матеріалах справи відсутні, отже не виключає можливості наявності у заявника (позивача) стягнутих з боржника коштів.

Перебування особи під вартою також не є безспірним доказом важкого матеріального стану заявника.

Вивчивши заявлене клопотання, вважаю, що воно задоволенню не підлягає, оскільки на підтвердження скрутного майнового стану позивачем не надано достатніх доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.п. 1 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлюються у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи заявлені вимоги, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 6090 грн.

На підтвердження сплати судового збору, позивачу необхідно надати оригінал квитанції.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 82, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАВЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору або відстрочки від його сплати відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в 5-ти денний строк з дня отримання Ухвали.

Роз'яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -