Дата документу 30.11.2015
Справа № 320/8772/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Міщенко Т.М.

при секретарі Макаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» про стягнення сум грошової компенсації за затримку розрахунку при звільненні, інфляційних втрат за несвоєчасну видачу заробітної плати та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення на її користь з відповідача сум заборгованості заробітної плати у розмірі 4976,81 грн., компенсації за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 16782,4 грн., інфляційних втрат за несвоєчасну видачу заробітної плати в розмірі 954,93 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з 14.08.2014 р. вона працювала на посаді бухгалтера в ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма». 22.04.2015 р. її було звільнено з займаної посади за власним бажанням, однак відповідач в порушення ст. 116 КЗпП України не виплатив в день звільнення всі належні їй кошти.

05.11.2015 р. позивачка уточнила позовну вимогу, щодо стягнення на її користь суми грошової компенсації за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 19941,44 грн.

20.11.2015 р. позивачка уточнила позовні вимоги та просить стягнути на її користь з відповідача суму сплаченого нею судового збору в розмірі 487,2 грн., суму грошової компенсації за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 15817,25 грн., суму інфляційних втрат за несвоєчасну видачу заробітної плати в розмірі 954,93 грн., суму моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі, на задоволенні позову наполягає.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково, а саме: суму грошової компенсації за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 15817,25 грн. визнає повністю; суму сплаченого нею судового збору в розмірі 487,2 грн. - повністю; суму інфляційних втрат за несвоєчасну видачу заробітної плати в розмірі 954,93 грн. - на розсуд суду; суму моральної шкоди в розмірі 5000 грн. - не визнає.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з наказом № 19 від 14.08.2014 р. позивачка прийнята на посаду бухгалтера до ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма». Наказом № 14 від 22.04.2015 р. позивачку було звільнено з займаної посади за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці/а.с.5-6/.

В силу ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Однак, відповідач в порушення ст. 116 КЗпП України не виплатив в день звільнення всі належні їй кошти, що підтверджується довідкою по заборгованості по заробітній платі від 30.09.2015 р., виданою ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма»/а.с.8/.

У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

На підтвердження своїх позовних вимог щодо розрахунку розміру компенсації позивачка надала довідку /а.с.9/ по заробітній платі та інших доходах від 30.09.2015 р., таким чином розрахунок суми середньої заробітної плати складається: середньомісячна заробітна плата за 2 останні повні місяці роботи: 1840,07 грн. (лютий 2015 року) + 2035,63 грн. (березень 2015 року):2=1937,85 грн.; середньомісячна кількість робочих днів за останні 2 повні робочі місяці: 17 (лютий 2015 року) + 20 (березень 2015 року):2= 18,5 робочих днів. Середньоденна заробітна плата складатиме: 1937,85 грн.:18,5 роб.дн.=104,75 грн.

Отже, сума компенсації за затримку розрахунку при звільненні, з урахуванням правильного обчислення середньоденної заробітної плати та кількості робочих днів складає: кількість робочих днів за період затримки: 116 робочих дні(станом на дату подання позову) + 35 робочих дні(станом на день розгляду позову)=151 робочий день, а тому 151 роб. день *104,75 грн.=15817,25 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

В силу ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», грошовим, за змістом ст.ст. 524, 533-535, 625ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення.

Таким чином, сума невиплаченої заробітної плати - 4976,81 грн., повинна бути проіндексована на індекс інфляції за місяці, в яких відповідач затримав розрахунок при звільненні, якщо в цьому місяці поріг перевищення інфляції склав 101%.

Згідно з офіційними даними Держкомстату України інфляція з квітня 2015 року по вересень 2015 року складала: квітень - 114%; травень - 102,2%; червень - 100,4%; липень - 99%; серпень 99,2%; вересень - 102,3%. Таким чином, сума заборгованості повинна бути проіндексована, з урахуванням норм інфляції перевищував 101%, наростаючим підсумком. З урахуванням індексу інфляції сума складатиме: 4976,81 грн.*114%*102,2%*102,3%=5931,74 грн.

Отже, інфляційні втрати складають: 5931,74 грн.-4976,81 грн.=954,93 грн.

Стосовно вимог позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. суд зазначає наступне.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Позивачка в позовній заяві вказувала, що моральна шкода полягає в тому, що вона є одинокою матір'ю, вже півроку перебуває на обліку у Центрі зайнятості населення, отримує державну допомогу по безробіттю у розмірі 500 грн., знаходиться у стресовому стані, через відсутність дій відповідача по погашенню заборгованості, а грошові кошти поступово знецінюються. Із-за цього її супроводжують нервові хвилювання, моральні, душевні та фізичні страждання.

Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню в розмірі 900 грн.

Крім того, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 487,2 грн.

Отже, суд стягує з відповідача на користь позивачки: суму компенсації за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 15817,25 грн.; суму інфляційних втрат за несвоєчасну видачу заробітної плати - 954,93 грн.; суму моральної шкоди - 900 грн.; витрати по сплаті судового збору - 487,2 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 58, 60, 197, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 625 ЦК України, ст. 116 Кодексу законів про працю України, Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» про стягнення сум грошової компенсації за затримку розрахунку при звільненні, інфляційних втрат за несвоєчасну видачу заробітної плати та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» (, р/р 0898 в ПАО «ПУМБ» м. Київ, МФО 334851) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, бул. 30-річчя Перемоги, 40/1, кв. 30 суму грошової компенсації за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 15817,25 грн. та суму інфляційних втрат за несвоєчасну видачу заробітної плати в розмірі 954,93 грн., відрахувавши з цієї суми податки та інші обовязкові платежі.

Стягнути з ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» (, р/р 0898 в ПАО «ПУМБ» м. Київ, МФО 334851) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, бул. 30-річчя Перемоги, 40/1, кв. 30 моральну шкоду в розмірі 900 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 487,2 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: