Справа №592/6994/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/2206/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою та доповненням до апеляційної скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 жовтня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Сумської міської ради, ОСОБА_3

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 жовтня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано пункт 65 додатку 1 до рішення Сумської міської ради № 2764-МР від 30.10.2013 року «Про передачу у власність(оренду) земельних ділянок громадянам» про надання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 0,0640 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Соснова, 9 в м. Суми.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :09:007:0109) індексний номер 13010478 площею 0,0640 га від 19.11.2013 року видане ОСОБА_5 на 21/100 і ОСОБА_3 на 79/100 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Соснова, 9 в м. Суми.

З цим рішенням представник відповідача не погодився та оскаржив його в апеляційному порядку. Вказуючи на незаконність ухваленого рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що правовий режим та порядок користування земельною ділянкою встановлено рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 квітня 1986 року, яким змінені ідеальні частки забудови у звязку із здійсненням добудов до спільного будинку шляхом збільшення частки попередньої власниці до 79/100 частини за рахунок зменшення частки попереднього власника до 21/100 частини. Вказує, що відповідач з моменту придбання 79/100 частини будинку відповідно до ст. 120 ЗК України набув у власність і пропорційну будинку частку земельної ділянки, а тому при приватизації частини земельної ділянки, з розміром якої позивачка погоджувалася, прав інших співвласників не порушив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційної скарги з зазначених у ній підстав, заперечення на неї позивачки ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що між попередніми співвласниками будинку на підставі рішення суду від 05 липня 1972 року склався порядок користування земельною ділянкою, за яким ними використовувалися частини земельних ділянок, які відповідали 0,58 га та 0,42 га від загальної площі ділянки, а тому до спірних правовідносин між співвласниками домоволодіння у даній справі застосовуються положення ст. 91 ЗК УРСР, за якою зміна розміру часток будівель не змінює встановленого порядку користування землею.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що будинок з надвірними господарськими та побутовими спорудами по вул. Сосновій, 9 у м. Суми на підставі рішення народного суду м. Суми від 05 липня 1972 року поділено між подружжям та за ОСОБА_6 визнано право власності на 58/100 його частин, а за ОСОБА_7 на 42/100 частин (а.с. 32-33).

На момент поділу земельна ділянка за вказаною адресою знаходилася у безстроковому користуванні співвласників.

На підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 квітня 1986 року змінені ідеальні долі в домоволодінні по вул. Сосновій, 9 в м. Суми. Встановлено порядок користування ним з урахуванням змінених часток, а саме: визначено за ОСОБА_8 79/100 частини, а за ОСОБА_7 21/100 частини (а.с. 12).

02 серпня 1993 року ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_7 21/100 частини жилого будинку по вул. Сосновій, 9 у м. Суми з відповідною частиною надвірних господарчих та побутових будівель (а.с. 8-9).

Відповідач ОСОБА_3 14 березня 2007 року придбав 79/100 частини житлового будинку і господарських споруд за цією ж адресою.

У червні 2013 року за замовленням позивачки та відповідача виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, зокрема і погоджено межі земельної ділянки із сусідніми землекористувачами (а.с. 93-109).

У вересні 2013 року сторони звернулися до Сумської міської ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою та надання їм у власність земельну ділянку загальною площею 0,0640 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд за адресою у м. Суми по вул. Сосновій, 9.

Рішенням Сумської міської ради від 30 жовтня 2013 року № 2764 ОСОБА_3 передано у власність 79/100 від 0,0640 га земельної ділянки, а ОСОБА_5 21/100 від 0,0640 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд за рахунок земель житлової забудови (а.с. 21, зв.).

Права сторін на земельну ділянку посвідчені свідоцтвом про право спільної часткової власності на 79/100 частин за ОСОБА_3 та 21/100 частин за ОСОБА_5 (а.с. 22-24).

З викладених обставин вбачається, що право спільної часткової власності на житлові та господарські будівлі по вул. Сосновій, 9 у м. Суми виникло внаслідок реального поділу домоволодіння на підставі судового рішення від 05 липня 1972 року, за змістом якого за колишнім подружжям визнано право власності на 58/100 і 42/100 частини нерухомого майна.

При цьому площа земельної ділянки, яка була надана для користування як попереднім співвласникам домоволодіння, так і під час її використання сторонами у даній справі, залишалася незмінною.

Угода про порядок використання спірної земельної ділянки, що є відмінний від встановленого вперше, ні попередніми співвласниками домоволодіння, ні сторонами у справі, не укладалася. Судових рішень, якими змінюється встановлений порядок використання землі, матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню закон, який діяв у момент їх виникнення, тобто у момент виникнення спільної часткової власності на нерухоме майно та встановлення порядку користування землею, на якій воно знаходиться.

Відповідно до ст. 91 ЗК УРСР від 08 липня 1970 року особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які сталися у зв'язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою. Угода про порядок користування земельною ділянкою є обов'язковою і для особи, яка згодом придбає відповідну частку в спільній власності на цей будинок. Якщо згоди на користування спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується в порядку, встановленому статтею 167 цього Кодексу.

Таким чином, з виникненням права спільної часткової власності на будинок і господарські споруди встановився і порядок користування земельною ділянкою у відповідних частках 58/100 і 42/100, на якій вони розташовані.

Посилання заявника апеляційної скарги на рішення суду від 23 квітня 1986 року, яким, як він вважає, встановлено новий порядок користування землею, є помилковим, оскільки, вказаним рішенням змінені ідеальні долі в будинку та встановлено порядок їх використання з урахуванням змінених часток 79/100 і 21/100, тобто вирішено питання використання будівель і споруд, а не земельної ділянки. Зазначені зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які сталися у зв'язку з прибудовою, відповідно до вимог вище зазначеної ст.91 ЗК УРСР не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування земельною ділянкою. Таким чином, після зміни часток у праві власності на будинок порядок користування земельною ділянкою для співвласників, в тому числі й тих, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності, залишився попередній - 58/100 і 42/100.

З огляду на викладене вбачається, що рішення Сумської міської ради від 30 жовтня 2013 року, в частині надання відповідачу у власність 79/100 від 0,0640 га земельної ділянки, порушує встановлений порядок використання спірної землі та права позивачки, оскільки частка відповідача безпідставно збільшена за рахунок її частки.

Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй ділянкою, такий акт визнається недійсним.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про незаконність рішення Сумської міської ради в частині, що порушує права позивачки.

Визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку є похідним й залежить від доведеності незаконності рішення, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. Оскільки факт незаконності рішення Сумської міської ради від 30 жовтня 2013 року в частині надання у власність земельної ділянки сторонам у справі встановлений судом, державний акт про право власності на земельну ділянку, виданий на підставі такого рішення позивачці та відповідачу, місцевий суд правильно визнав недійсним.

Інші доводи апеляційної скарги та доповнення до неї висновків суду не спростовують.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, що склались між сторонами, дав належну правову оцінку доказам, поясненням сторін та прийшов до правильного висновку, що права позивача порушені, а тому підлягають поновленню.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального й процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу та доповнення до апеляційної скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього дня на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: