Провадження №2/592/2991/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Грох Т.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче обєднання» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що з 28.07.1980 р. по 09.02.2012 р. позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем, була звільнена за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. ОСОБА_4 до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 101 від 16.09.2014 р. позивачу були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ І ст. токсико - пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень І ст. Легенева недостатність І ст. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу виробничого шуму. (Основний діагноз). ІХС, атеросклероз аорти. Гіпертонічна хвороба II ст. СН II А ст. Розповсюджений остеохондроз і спондилоартроз хребта, з переважним ураженням шийного та грудного відділів з алгічним синдромом. ДОА колінних суглобів, правобічний гонартроз І - ІІ ст., НФС І - ІІ ст. Гіперметропія слабкого ступеню обох очей, пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. Хронічний фарингіт. (Супутній діагноз). У п. 16 вищезазначеного ОСОБА_4 зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці. У п. 17 ОСОБА_4 зазначено, що позивач здійснювала проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу та загазованості, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці. 28.10.2015 р. позивачу ОСОБА_5 МСЕК м. Суми визначено 40 % стійкої втрати професійної працездатності безтерміново. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення, як фізичних та і моральних страждань. У звязку з профзахворюванням протягом тривалого часу позивач страждає через постійні сердечні та легеневі болі, що заподіює їй моральні страждання, переживання. Вона не може тривалий час знаходиться в погано провітрюваних приміщеннях, у звязку з чим виникають проблеми при переїзді в транспорті. Вищевказані причини не дозволяють їй нормально відвідувати місця великого скупчення людей через постійний страх знепритомніти. Періодично відзначаються приступи задухи, від яких рятує лише інгалятор. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 40000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоровя.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 позовні вимоги з наведених підстав підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав і в задоволенні позову просив відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки товариством не було порушено вимог законодавства про охорону праці та не визначено особу товариства, яка допустила такі порушення, що підтверджується п. 19 ОСОБА_4 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, а тому відсутні порушення законних прав позивача, які передбачені ст. 237-1 КЗпП України, як підстави для відшкодування шкоди. Також зазначив, що позивачем не надано доказів заподіяння останній моральної шкоди товариством. Враховуючи те, що відсутні будь-які докази на підтвердження заподіяння товариством моральної шкоди позивачу, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 в період з 28.07.1980 р. по 09.02.2012 р. працювала машиністом крана (кранівниця) ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе», звільнена з роботи за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с. 6).

ОСОБА_4 № 101 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16.09.2014 р. ОСОБА_3 було встановлено діагноз: (J 44.8) ХОЗЛ І стадії токсико пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. (J 43.8) Емфізема легень І ступеню. Легенева недостатність І ступеню. Захворювання професійне, встановлено вперше ППЛЕК 28.08.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.) за класифікацією ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Захворювання професійне від тривалого впливу виробничого шуму, вперше встановлено ППЛЕК 28.08.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Супутній діагноз: (І 25.9) ІХС, атеросклероз аорти. (І 11.0) Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН ІІ А ст. (М 42.1) Розповсюджений остеохондроз і спондилоартроз хребта, з переважним ураженням шийного та грудного відділів з алогічним синдромом. ДОА колінних суглобів, правобічнийгонартроз І-ІІ ст., НФС І-ІІ ст. (Н 52.0) Гіперметропія слабкого ступеню обох очей, (Н 52.4) пресбіопія, (Н 31.8) гіпертонічна ангіопатія сітківки. (J 31.2) Хронічний фарингіт. При цьому встановлено, що професійне захворювання виникло у звязку з недосконалістю технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці (п. 16); причина професійного захворювання проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу та загазованості (п. 17). З метою ліквідації і запобігання виникненню професійних захворювань (отруєнь) запропоновано начальнику цеха № 19 ОСОБА_8: постійно дотримуватись технологічного регламенту роботи та ремонту обладнання, що генерує шум; керуючись результатами лабораторно - інструментальних досліджень рівнів виробничого шуму на робочих місцях у структурному підрозділі та на його дільницях, позначити зони з підвищеним рівнем шуму (понад 80 дБА) знаками безпеки у відповідності з ГОСТ 12.4.026-76; постійно забезпечувати працюючих в умовах підвищеного рівня шуму та загазованості засобами індивідуальні захисту органів слуху та дихання, здійснювати ефективний контроль за їх використанням. У ОСОБА_3 працездатність обмежена. Робота, повязана з впливом пилу, токсичних, алергізуючих, подразнюючих речовин, шуму, вібрації, фізичного перенапруження, несприятливих метеофакторів, в нічні зміни, на висоті протипоказана (а.с. 7).

ОСОБА_4 № 997 огляду медико соціальною експертною комісією від 26.11.2014 р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пройшла первинний огляд у м. Суми - спеціалізованою фтізиатричною МСЕК та їй було встановлено 30 % втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання на один рік, з 10.11.2014 р. (а.с. 18-19).

З виписки із історії хвороби № 08-06/756 вбачається, що ОСОБА_3 з 05.08.2015 р. по 27.08.2015 р. перебувала на обстеженні та лікуванні в Науково дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету, з основним діагнозом: ХОЗЛ І стадії токсико пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень І ступеню. Легенева недостатність І ступеню. Захворювання професійне, встановлено вперше ППЛЕК 28.08.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.) за класифікацією ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Захворювання професійне від тривалого впливу виробничого шуму, вперше встановлено ППЛЕК 28.08.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Супутній діагноз: ІХС, атеросклероз аорти. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН ІІ А ст. Гіперметропія слабого ступеня обох очей, пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітчатки. Розповсюджений остеохондроз і спондилоартроз хребта з помірним алогічним синдромом. ДОА колінних суглобів правобічний гонартроз І-ІІ ст., НФС І-ІІ ст. Хронічний фарингіт. При цьому встановлено, що працездатність обмежена. Робота в умовах пилу, токсичних, алергізуючих, подразнюючих речовин, шуму, несприятливих метеофакторів, тяжкої фізичної праці, в нічний час, на висоті протипоказана (п. 8) (а.с. 9).

ОСОБА_4 № 854 огляду медико соціальною експертною комісією від 28.10.2015 р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пройшла повторний огляд у м. Суми - спеціалізованою фтізиатричною МСЕК, їй було встановлено 40 % втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання безтерміново (а.с. 20-21).

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, а тому обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган.

Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_3 в період з 28.07.1980 р. по 09.02.2012 р. перебувала у трудових відносинах з відповідачем, а саме працювала машиністом крана (кранівниця) ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання». Професійне захворювання позивач отримала у звязку з недосконалістю технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці і саме начальнику цеха № 19 ОСОБА_8 рекомендовано, зокрема дотримуватись технологічного регламенту роботи та ремонту обладнання, що генерує шум. Вказані факти підтверджуються пунктами 16 та 17 ОСОБА_4 № 101 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16.09.2014 р.

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що в ОСОБА_4 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання відносно позивача не встановлено порушень товариством нормативних актів про охорону праці, щодо незабезпечення безпечних та не шкідливих умов праці, а тому відсутні докази вини відповідача в спричиненні моральної шкоди позивачу. В п. 19 ОСОБА_4 зазначено, що комісією не встановлені конкретні особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, проте ці дані не свідчать про відсутність доказів вини роботодавця у спричиненні моральної шкоди позивачу, оскільки невиконання ним вимог ст. 153 КЗпП України підтверджується іншими даними ОСОБА_4, зокрема щодо обставин та причин виникнення професійного захворювання у позивача.

Зважаючи на те, що професійне захворювання ОСОБА_3 отримала внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання» безпечних і нешкідливих умов праці, отримане позивачем професійне захворювання негативно вплинуло на її стан здоровя від чого вона зазнала моральних страждань, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем.

З огляду на викладене, відповідно до розяснень, наданих в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, враховуючи характер та обсяг страждань ОСОБА_3, тривалість вимушених змін у її життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 8000 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь ОСОБА_3 8000 (вісім тисяч) гривень - у відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя.

В іншій частині позову - відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М. Косолап