Справа № 129/1994/14-ц Провадження № 22-ц/772/3524/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39 Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Сопруна В.В., Шемети Т.М.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: позивача ОСОБА_2 і її представника адвоката ОСОБА_3; представника відповідача ОСОБА_4; третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6

на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 13 травня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 сільської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8, ОСОБА_5, про визнання заповіту нікчемним,

В с т а н о в и л а :

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_9 та ОСОБА_7 сільської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8, про визнання заповіту нікчемним, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 січня 2014 року померла її рідна по матері тітка ОСОБА_10.

Спадкоємцями за заповітом від 12 травня 2004 року після смерті ОСОБА_10 є вона і її брат ОСОБА_8.

20 березня 2014 року вона із братом звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10, де їм було повідомлено про існування іншого заповіту від 26 грудня 2008 року на імя відповідача ОСОБА_9 Цей заповіт ними було знайдено серед документів у будинку померлої тітки. Вважає його нікченим, оскільки у ньому не зазначено місце складання заповіту, а також у заповіті відсутній підпис заповідача ОСОБА_10 та секретаря сільської ради, яка посвідчувала цей заповіт. Просила визнати заповіт, складений від імені ОСОБА_10 26 грудня 2008 року та посвідчений секретарем Кунківської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, нікчемним.

В грудні 2014 року позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, де зазначила, що вважає оспорюваний заповіт нікчемним в звязку з тим, що його було складено і посвідчено секретарем Кунківської сільської ради ОСОБА_5 з порушенням вимог щодо його форми й посвідчення, оскільки заповідач ОСОБА_10 через поганий зір не мала можливості самостійно прочитати заповіт і написати у ньому: «ОСОБА_11 заповіту прочитано мною, ОСОБА_10, особисто вголос, зміст та умови відповідають моїм намірам», що вказує на сумніви у волевиявленні заповідача. Текст заповіту було прочитано не особисто ОСОБА_10, а ОСОБА_5, і запис в заповіті від імені ОСОБА_10 здійснено сторонньою особою ОСОБА_12, про що не було зазначено у заповіті.

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року до участі у справі залучено третьою особою ОСОБА_5 секретаря Кунківської сільської ради Гайсинського району.

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 13 травня 2015 року позов задоволено.

Визнано нікчемним заповіт, складений від імені ОСОБА_10, посвідчений 26 грудня 2008 року секретарем Кунківської сільської ради Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_5 і зареєстрований в реєстрі за № 207.

Стягнуто з місцевого бюджету ОСОБА_7 сільської ради Гайсинського району Вінницької області на користь ОСОБА_2 судові витрати, а саме: 3 000 грн. витрат на правову допомогу та 243,60 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 22 червня 2015 року рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 13 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року рішення Апеляційного суду Вінницької області від 22 червня 2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Зазначила, що рішення суду вважає незаконним, несправедливим і таким, що підлягає скасуванню через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального й процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач ОСОБА_6, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність та зазначила, що вимоги апеляційної скарги підтримує, просить їх задовольнити.

В судовому засіданні позивач і її представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги, проте не заперечили проти її часткового задоволення, а саме: просять змінити рішення суду першої інстанції та з урахуванням всіх обставин задовольнити позовні вимоги і встановити нікчемність заповіту.

Представник відповідача ОСОБА_7 сільської ради сільський голова ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав і просить її задовольнити.

Третя особа ОСОБА_5 також підтримала апеляційну скаргу, просить задовольнити її.

Третя особа ОСОБА_8, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився і не надав письмових заперечень на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Судом встановлено, що 22 січня 2014 року померла рідна сестра матері позивача, яка являється її рідною тіткою ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 282295 від 23 січня 2014 року (а. с. 12).

12 травня 2004 року ОСОБА_10 вчинила заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_8 в рівних долях (а. с. 15).

26 грудня 2008 року ОСОБА_13 вчинила заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла ОСОБА_9 Цей заповіт посвідчено 26 грудня 2008 року секретарем Кунківської сільської ради Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_5 (а. с. 34).

Вимоги щодо форми та порядку посвідчення заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення (ч. 1). Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу (ч. 2). Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. 1251-1252 цього Кодексу (ч. 3).

Згідно вимог частини 4 статті 207 ЦК України якщо фізична особа у звязку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Статтею 1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (ст. 1253 цього Кодексу).

За правилами ч. 2 ст. 1253 ЦК України у випадках, встановлених абзацом третім частини другої ст. 1248 і ст. 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обовязковою.

Із матеріалів справи вбачається, що оспорюваний заповіт від 26 грудня 2008 року складений за допомогою технічного засобу (надрукований на компютері). У заповіті міститься рукописний текст наступного змісту: «ОСОБА_11 заповіту прочитаною мною, ОСОБА_10, особисто вголос, його зміст та умови відповідають дійсним моїм намірам». Місце складання заповіту у ньому не зазначено (а. с. 34).

Судом першої інстанції встановлено, що зазначений заповіт було надруковано секретарем Кунківської сільської ради Гайсинського району ОСОБА_5 у приміщенні сільської ради. В звязку з тим, що у ОСОБА_10 був поганий зір, на її прохання рукописний текст: «ОСОБА_11 заповіту прочитаною мною, ОСОБА_10, особисто вголос, його зміст та умови відповідають дійсним моїм намірам» було написано не заповідачем, а працівником сільської ради ОСОБА_12 При цьому текст заповіту було прочитано не особисто ОСОБА_10, а секретарем сільської ради ОСОБА_5

Секретарем сільської ради у заповіті не було зазначено відомості про особу ОСОБА_12, яка написала рукописний текст у заповіті замість ОСОБА_10, та не було запрошено двох свідків, при яких мало б бути посвідчено заповіт за таких обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі виконання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно із ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України у п. 17 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із ч. 1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Разом з тим, у п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 судам розяснено, що вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в наявності відповідного спору. Такий позов може предявлятися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі, у резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину, або про відмову в ньому.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції вірно встановлена нікчемність заповіту від 26 грудня 2008 року, а визнання недійсним такого заповіту судом не вимагається з огляду на те, що він є недійсним в силу закону; в той же час встановлення нікчемності заповіту рішенням суду необхідно для захисту прав спадкоємця позивача ОСОБА_2, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції, уточнивши його резолютивну частину, а саме: встановити нікчемність оспорюваного заповіту.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 215, 1247, 1248, 1251, 1253, 1257 ЦК України, ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 13 травня 2015 року змінити, уточнивши його.

Встановити нікчемність заповіту, складеного від імені ОСОБА_10, посвідченого 26 грудня 2008 року секретарем Кунківської сільської ради Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_5 і зареєстрованого в реєстрі за № 207.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_14

Судді: /підпис/ ОСОБА_15

/підпис/ ОСОБА_11

Згідно з оригіналом:

Суддя: М.В. Матківська