Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/1920/15-ц Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 47 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом прокурора Радомишльського району Житомирської області в інтересах держави до Радомишльської міської ради Житомирської області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсними договорів, повернення земельних ділянок, за апеляційною скаргою прокурора Радомишльського району Житомирської області в інтересах держави на ухвалу судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 04 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року прокурор Радомишльського району Житомирської області в інтересах держави звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення Радомишльської міської ради від 29.08.2008 року №107 про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 для утворення рекреаційної зони для відпочинку населення та визнати недійсними договори оренди від 10.11.2008 року на земельні ділянки площею 5,3126 га та 0,2983 га, укладені між Радомишльською міською радою і фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1

Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 04 листопада 2015 року відмовлено прокурору Радомишльського району Житомирської області, який діє в інтересах держави, у відкритті провадження по справі.

В апеляційній скарзі прокурор Радомишльського району Житомирської області, який діє в інтересах держави, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Радомишльської міської ради від 29.08.2008 року №107 затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 5 6110 га приватному підприємцю ОСОБА_1 для створення рекреаційної зони для відпочинку населення. 10 листопада 2008 року між Радомишльською міською радою і приватним підприємцем ОСОБА_1 були укладені договори оренди на земельні ділянки площею 5,3126 га та 0,2983 га.

За змістом ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ст.30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

У п. 3 зазначеної постанови Пленуму роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України(стаття 17; далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземці), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус субєкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 12 указаного Кодексу господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Пунктом 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» роз'яснено, що на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Згідно зі ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та наявних у справі матеріалів, спір виник між юридичними особами з приводу правомірності рішення Радомишльської міської ради №107 від 29.08.2008 року та договорів оренди земельних ділянок від 10.11.2008 року.

Тому, з урахуванням характеру спору та складу сторін у спірних правовідносинах, суд першої інтонації правильно вважав, що даний спір має розглядатися не судом загальної юрисдикції, а господарським судом, відповідно до правил підсудності, визначеної ГПК України. Саме по собі зазначення у позовній заяві позивачем третьої особи ОСОБА_2 не впливає на характер спору, оскільки самостійних вимог ОСОБА_2 не заявляла, а тому відповідно до вимог ст.ст.1,12 ГПК України цей спір належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Враховуючи викладене та суть заявленого позову, колегія суддів вважає, що є правильним висновок судді про відмову у відкритті провадження у справі.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постановлена ухвала судді - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Радомишльського району Житомирської області в інтересах держави відхилити.

Ухвалу судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді