Справа № 303/6335/15-ц
№ 2/303/3432/15
Рядок стат.звіту - 26
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Гутій О.В., при секретарі Фозекош І.І., з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим, який мотивує тим, що 20 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП ОСОБА_2», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП ОСОБА_2», надалі ПАТ «ОТП ОСОБА_2» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання кредитної лінії №CrL-SME 801/048/2007, згідно якого ПАТ «ОТП ОСОБА_2» було надано ОСОБА_3 кредит в сумі 26 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі передбаченому договором кредиту, з кінцевим строком погашення 20 грудня 2014 року. В якості забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за вищевказаним договором кредиту, 20 грудня 2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ «ОТП ОСОБА_2» було укладено договір поруки №CrL-SME 801/048/2007, згідно якого ОСОБА_4 зобовязалася солідарно відповідати перед ПАТ «ОПТ ОСОБА_2» за виконання ОСОБА_3 зобовязань за вищевказаним договором кредиту, у розмірі передбаченому договором кредиту. 20 липня 2011 року між ПАТ «ОПТ ОСОБА_2» та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ПАТ «ОТП ОСОБА_2» продав (відступив) товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за кредитними договорами та договорами, що забезпечують виконання зобовязань за кредитними договорами, в тому числі і за вищевказаними договорами про надання кредитної лінії та поруки. Враховуючи, що вищезгаданим договором кредиту (основне зобовязання) сторони обумовили кінцеву дату погашення заборгованості за договором кредиту 20 грудня 2014 року, а також те, що ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» не звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_4, як поручителя, протягом шести місяців після 20 грудня 2014 року, тобто до 21 червня 2015 року, то позивач вважає, що зобовязання за договором поруки №CrL-SME 801/048/2007, укладеним 20 грудня 2007 року між нею та «ОТП ОСОБА_2» припинилися.

В подальшому позивач подала заяву про зміну предмету позову та просить ухвалити рішення, яким визнати припиненими зобовязання ОСОБА_4 як поручителя за договором поруки №SR-SME801/048/2007, укладеного 20 грудня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «ОПТ ОСОБА_2» та ОСОБА_4, в якості забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за договором про надання кредитної лінії №CrL-SME 801/048/2007 від 20 грудня 2007 року.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні змінений позов підтримав, просив його задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив суду, що між ТОВ «ОТП Факторинг Україна», позивачем та відповідачем велися переговори щодо мирного врегулювання спору, який виник з кредитного договору, досудову вимогу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про погашення заборгованості направив боржнику та поручителю у квітні 2015 року, а з позовом до них про стягнення заборгованості звернувся до Мукачівського міськрайонного суду у серпні 2015 року. На даний час провадженні у справі зупинено до вирішення даної справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 20 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП ОСОБА_2», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП ОСОБА_2», надалі ПАТ «ОТП ОСОБА_2» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання кредитної лінії №CrL-SME 801/048/2007, згідно якого ПАТ «ОТП ОСОБА_2» було надано ОСОБА_3 кредит в сумі 26 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі передбаченому договором кредиту, з кінцевим строком погашення 20 грудня 2014 року (а.с. 3, 4-8).

В якості забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за договором кредитної лінії №CrL-SME 801/048/2007, 20 грудня 2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ «ОТП ОСОБА_2» було укладено договір поруки №CrL-SME 801/048/2007, згідно якого остання зобовязалася солідарно відповідати перед ПАТ «ОПТ ОСОБА_2» за виконання ОСОБА_3 зобовязань за вищевказаним договором кредиту, у розмірі передбаченому договором кредиту (а.с.9,10).

20 липня 2011 року між ПАТ «ОПТ ОСОБА_2» та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ПАТ «ОТП ОСОБА_2» продав (відступив) товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за кредитними договорами та договорами, що забезпечують виконання зобовязань за кредитними договорами, в тому числі і за вищевказаними договорами про надання кредитної лінії №CrL-SME 801/048/2007 та поруки №CrL-SME 801/048/2007 (а.с.11-13,14).

Відповідно до ст.514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Така позиція викладена також і в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зокрема, абз. 2 ч. 2, де зазначено, що договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність.

За своєю правовою природою порука є зобовязанням, у звязку з чим до таких правовідносин застосовуються загальні правила про припинення зобовязання, визначені у гл. 50 розд. 1 кн. 5 ЦК, а саме: в результаті виконання поручителем договору поруки; за домовленістю сторін тощо. Крім того, ЦК у ст. 559 передбачає спеціальні підстави припинення поруки.

Відповідно до ч. 4 статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців).

Така позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2056цс15.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Крім того, абз. 4 ч. 24 вищевказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснено, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Звернення особи до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору (постанова Верховного Суду України від 21 листопада 2012 р. у справі № 6-134цс12).

У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобовязання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін (статті 3, 1215, 20 ЦК, статті 35, 11, 15, 31 ЦПК).

Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки. Висновки щодо цього питання містяться у правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах: від 21 травня 2012 р. у справі № 6-18цс11, від 21 травня 2012 р. у справі № 6-20цс11.

Таким чином, оскільки строк виконання основного зобовязання за договором про надання кредитної лінії №CrL-SME 801/048/2007 від 20 грудня 2007 року сплив 20 грудня 2014 року, а кредитор звернувся з позовом про стягнення заборгованості за цим кредитним договором, в тому числі і до поручителя - позивача по справі у серпні 2015 року,що визнається сторонами у судовому засіданні, тобто після спливу строку дії поруки, то змінені позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-218, 360-7 ЦПК України, ст.ст.3, 12, 15, 16, 553, 554, 559 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

Змінені позовні вимоги задоволити.

Визнати припиненими зобовязання ОСОБА_4 як поручителя за договором поруки №SR-SME801/048/2007, укладеного 20 грудня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «ОПТ ОСОБА_2» та ОСОБА_4, в якості забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за договором про надання кредитної лінії №CrL-SME 801/048/2007 від 20 грудня 2007 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали учать у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.В.Гутій