АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 408/8738/12 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/2541/К/15 суддя Костенко В.В.
Категорія - 24 (1) Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Бондар Я.М., Соколан Н.О.

за участю секретаря: Маслової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 07 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

відповідач ОСОБА_2,

представник позивача ОСОБА_3 підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» - ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

30 листопада 2012 року позивач ОСОБА_5 підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та отримує послуги у вигляді опалення, оплату за надані послуги на здійснював, у звязку із чим утворилася заборгованість за період з 01.11.2009 року по 01.03.2012 року в сумі 5080 грн. 48 коп., яку просив стягнути з відповідача на свою користь. Крім того, позивач зазначив про переривання строку позовної давності зверненням до суду та видачею судового наказу від 28 березня 2012 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 07 жовтня 2015 року позов КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість за постачання теплової енергії в сумі 5 080,48 грн. та 107,30 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на прийняття судом рішення упереджено, необґрунтовано, без повного зясування обставин справи, а обставини, які суд вважав встановленими, є недоведеними.

Так, позивачем не доведено факту надання якісних послуг у повному обсязі, тоді як відповідач посилався на ненадання йому таких послуг з долученням до заперечень до позовної заяви відповідних письмових доказів, які не були враховані судом.

Судом не перевірено кількість тепла, що постачається до будинку №6 по вулиці Галатова у м.Кривому Розі, тоді як опалення було відсутнє й в інші роки, а численні звернення до відповідних державних органів не дають результатів.

Крім того, між сторонами договір на постачання теплової енергії не укладався, а тому у відповідача взагалі не виник обовязок по оплаті наданих послуг.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник КПТМ «Криворіжтепломережа» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» - ОСОБА_4, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її відхилити, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» поставляє опалення до квартири АДРЕСА_1, в якій проживає відповідач ОСОБА_2

Як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з постачання теплової енергії, які врегульовано Законом України „Про житлово-комунальні послуги, Законом України „Про теплопостачання, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року.

Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України Про теплопостачання.

Частиною 1 ст. 32 Закону Про житлово-комунальні послуги встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Таким чином, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач має зобов'язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів з постачання теплової енергії.

Доводи відповідача щодо відсутності між ним та позивачем договірних відносин не звільняють останнього від обовязку з оплати отриманих послуг з постачання теплової енергії.

Так, відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статтями 20, 21 даного закону врегульовані права та обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, серед яких обовязком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно з законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором.

Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обовязком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

При цьому, обовязок з укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», покладено саме на споживача.

Крім того, на відповідача, як споживача комунальних послуг, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Даним законом передбачено, що під договором слід розуміти усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Отже, відсутність між сторонами письмового договору про надання житлово-комунальних послуг, не звільняє споживача від оплати отриманих житлово-комунальних послуг.

Правильність нарахування суми боргу підтверджується особовим рахунком відповідача, яким підтверджено розмір боргу та факт не внесення за вказаний період оплати за опалення.

Так, згідно виписки з особового рахунку ОСОБА_2, відповідач оплату за надані послуги не здійснював, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка за період часу з 01.11.2009 року по 01.03.2012 року становить 5 080,48 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано та у відповідності до положень ст. 162 ЖК України, Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення дійшов висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача 5 080,48 грн. на погашення боргу за опалення за період з 01.11.2009 року по 01.03.2012 року.

При цьому, суд обґрунтовано не взяв до уваги заперечення відповідача про те, що вказана сума боргу вже була стягнута з нього судовим наказом, який було скасовано, а тому нарахування заборгованості за цей період є незаконним.

Так, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження, а у випадку скасування судового наказу на підставі заяви боржника, заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні (Розділ ІІ ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 не виконував судовий наказ від 28 березня 2012 року про стягнення з нього заборгованості в сумі 5 080,48 грн., а тому скасування цього наказу ухвалою суду від 03.10.2012 року не перешкоджає позивачу звернутися до суду з цими ж вимогами у позовному провадженні.

Доводи відповідача про те, що послуги з постачання теплової енергії надавалися неякісно та він не зобовязаний здійснювати оплату послуг, які фактично не отримував, колегією суддів відхиляються, адже позивачем здійснено перерахунок за періоди коли послуги з постачання опалення до будинку №6 по вулиці Галатова в м.Кривому Розі не надавалися або ж надавалися неякісно (а.с. 3-4, 59), а відповідачем не доведено належними та допустимими доказами надання неякісних послуг або ж їх ненадання в інші періоди.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що беруть участь в справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, і дав їм правильну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими матеріалами справи і поясненнями сторін.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів, вважає, що рішення суду винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку з чим, апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: В.П.Зубакова

Судді: Я.М.Бондар

ОСОБА_6