Справа № 134/1776/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 грудня 2015 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючої судді Зарічанського В.Г.

з участю: секретаря Балух О.В.

представника позивача-відповідача ОСОБА_1

представника відповідача-позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права на спадкове майно, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на будинок №1 по вул. Кульбачної в смт Крижопіль Вінницької області, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на 3/4 частини житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання за нею права на спадкове майно.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що в смт Крижополі, в приватному будинку по вулиці Кульбачної,1 (бувша Піонерська) проживала її тітка ОСОБА_5. Наведений будинок, відповідно до договору купівлі-продажу від 24 листопада 1977 року, під час розірвання шлюбу та розподілу майна, вона викупила у бувшого чоловіка ОСОБА_6. Після чого, 13 березня 1978 року, Тульчинським МБТІ за нею зареєстровано право власності на цілий будинок.

Через деякий час тітка одружилась із відповідачем ОСОБА_4 і стали проживати у наведеному будинку.

28 грудня 2012 року в смт Крижопіль тітка померла у звязку з чим відкрилась спадщина на належне їй майно до складу якого входить житловий будинок по вул..Кульбачної,1, смт Крижополя.

При житті , 12 лютого 1999 року, тітка склала заповіт, яким 1/2 частину наведеного будинку заповіла їй, а іншу 1/2 частину будинку вона заповіла відповідачу ОСОБА_4 На день смерті заповідача заповіт не змінено і не скасовано.

В установлений законом строк вона звернулась до Крижопільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Так як у відповідача знаходились правовстановлюючі документи на будинок, свідоцтво про смерть тітки, він оформив спадщину на заповідану йому 1/2 частину будинку.

Для нотаріального оформлення спадщини на заповідану їй частину будинку необхідні надати нотаріусу правовстановлюючі документи, а саме свідоцтво про право власності померлої на будинок та свідоцтво про її смерть, які знаходяться у відповідача і які він, в категоричній формі, відмовився надати заявивши,що бажає, щоб спір вирішувався в судовому порядку.

Через відсутність правовстановлюючих документів та через наявність спору щодо права на спадщину вона не може оформити спадщину в нотаріальній конторі,тому для захисту своїх прав змушена звернутись до суду.

Свої позовні вимоги ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні, підтримали в повному обсязі і просили визнати за ОСОБА_3 право на спадщину за заповітом на 1/2 частину садибного(індивідуального) житлового будинку №1,вул.Кульбачної, смт Крижопіль, Вінницької області, що складається із житлового будинку «А» загальною площею 58,4 кв.м, житловою площею 36,0 кв.м, веранди «а», літньої кухні «Б», погріба «П», огорожі 1-3 згідно даних технічного паспорта Тульчинського МБТІ, стягнути із відповідача судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_2 позов не визнали і заявили зустрічний позов, в якому просять визнати житловий будинок №1 по вул..Кульбачної, смт Крижопіль, Вінницької області ,що належав покійній дружині ОСОБА_5 на праві особистої власності, спільною сумісною власністю подружжя, визнати за ОСОБА_4 право власності на наведений житловий будинок.

В послідуючому відповідач подав заяву про уточнення позовних вимог та визначення суми позову і виклав позовні вимоги в наступній редакції:

-визнати житловий будинок №1 по вул..Кульбачної в смт Крижополі, Вінницької області,що належав покійній дружині ОСОБА_5 на праві особистої власності, моєю та ОСОБА_5 спільною сумісною власністю подружжя;

-визнати заповіт від 12 лютого 1999 року, складений ОСОБА_5, в частині заповідання 1/2 наведеного житлового будинку ОСОБА_3, та видане мені Свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.03.2014 року на 1/2 частину спірного житлового будинку недійсним, Визнати за мною та ОСОБА_3 право кожного на спадкування по 1/4 частини спірного житлового будинку;

-визнати за мною право власності на 1/2 житлового будинку № 1 по вул.Кульбачної, смт Крижополя в порядку спадкування, а всього право власності на 3/4 частки житлового будинку;

-стягнути із відповідача,на мою користь витрати повязані із сплатою судового збору, витрати на правову допомогу та витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 мотивує тим, що відповідно до заповіту заповідач розпорядився своїм майном заповівши 1/2 йому та 1/2 ОСОБА_3 Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.03.2014 року, він, як чоловік ОСОБА_5 померлої 28.12.2012 року, успадкував 1/2 частину будинку № 1 по вул..Кульбачної і на сьогоднішній день є власником цієї частини. Враховуючи волю померлої на заповідання частини будинку ОСОБА_3 та враховуючи його право на 1/2 частину будинку, як співвласника у спільній сумісній власності та враховуючи зміст заповіту, мусить визнати право спадкування ОСОБА_3 1/4 частини будинку, тому видане свідоцтво про право на спадщину за законом також має бути визнано частково, в частині права на спадщину на 1/4 недійсним. В разі задоволення його позову у частині визнання спірного житлового будинку спільною сумісною власністю він та відповідачка мають право на спадкування у розмірі 1/4 частки спірного будинку кожному.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав повністю і просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, пояснив, що за час шлюбу із ОСОБА_8 вони спільно перекрили дах будинку, перебудували веранду та сарай, поміняли вікна та двері в середині будинку, влаштували доріжки та замінили огорожу. Із цих підстав вважає,що будинок є спільною власністю подружжя.

Також ОСОБА_4 підтвердив,що правовстановлюючий документ на будинок (свідоцтво про право власності) перебуває у нього і він відмовляється надати його нотаріусу для того щоб ОСОБА_3 могла оформити спадщину.

Допитані як свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 підтвердили, що за період спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виконувались роботи по ремонту та благоустрою будинку, вони, як знайомі та сусіди, допомагали у виконанні цих робіт.

Допитана як свідок ОСОБА_12 пояснила, що померла ОСОБА_5 доводилась їй рідною сестрою. Після того як сестра розділила майно зі своїм бувшим чоловіком ОСОБА_6 вона допомагала сестрі коштами з тим, щоб вона викупила у ОСОБА_6 будинок. Після шлюбу сестри із ОСОБА_4 вони спільно ремонтували будинок.

У справі, за клопотанням ОСОБА_4 проведено судову будівельно-технічну експертизу висновком якої встановлено:

1.За відсутності у експерта станом на час проведення дослідження інформації про ціни з продажу подібного майна(житлових будинків) визначити ринкову вартість житлового будинку №1 по вул..Кульбачної, смт Крижопіль, Вінницької області станом на 1977 рік не вбачається за можливе.

2.Вартість ремонтно-будівельних робіт,що проводились в житловому будинку літ.»А» з прибудовами, господарських будівлях та благоустрою домоволодіння №1 по вул..Кульбачної, смт Крижопіль, Вінницької області станом на час проведення дослідження з урахуванням фізичного зносу становить 92491,41 гр., в т.ч.:

-вартість будівельних робіт-26413,62 гр;

-вартість будівельних матеріалів, виробів та конструкцій- 45351,24гр;

-вартість експлуатації будівельних машин і механізмів та ЗВВ-20726,55гр.

3.Ринкова вартість житлового будинку «А» з прибудовами загальною площею 58,4 м.кв, господарських будівель і споруд домоволодіння №1 по вул..Кульбачної в смт Крижополі, Вінницької області, станом на серпень 2015 року визначена за порівняльним підходом, становить 241 274,09 гривень.

Зважаючи на те,що між сторонами виник спір щодо спадкового майна він підлягає вирішенню в судовому порядку.

Заслухавши сторони та їх представників,свідків та вивчивши матеріали справи суд вважає,що позов ОСОБА_3 підлягає до задоволення, а в зустрічному позові ОСОБА_4 слід відмовити із наступних підстав:

Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно зі ст..213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення,яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення,ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 24 листопада 1977 року ОСОБА_13 купила у ОСОБА_6 цілий житловий будинок по вул..Піонерській,2 (нині вул..Кульбачної, буд.№ 1) , житловою площею 35,9 кв.м. 31 березня 1978 року договір купівлі-продажу зареєстровано Тульчинським МБТІ за № 637 і за ОСОБА_13 зареєстровано право особистої власності на наведений житловий будинок.

29 травня 1979 року ОСОБА_13 уклала шлюб із ОСОБА_4 і їй присвоєно прізвище «Гаврилюк.» Після реєстрації шлюбу сторони проживали в спірному будинку.

При житті, 12 лютого 1999 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_3 1/2 частину жилого будинку по вул..Піонерській,1, ( нині Кульбачної,1), смт.Крижополя. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Крижопільського районного нотаріального округу ОСОБА_14 і зареєстровано в реєстрі за № 23. На день смерті ОСОБА_5 ( 28 грудня 2012 року) наведений заповіт не змінено і не скасовано.

У звязку з наведеним посилання сторін на те, що заповітом від 12 лютого 1999 року ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частині житлового будинку є помилковим.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно з приписами ст..1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт,складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним якщо буде встановлено,що волевиявленя заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Заповітом від 12 лютого 1999 року ОСОБА_4 не позбавлено права на спадкування, ним не наведено жодних зазначених підстав для визнання заповіту недійсним тому в задоволенні позову в частині визнання заповіту недійсним слід відмовити.

Відповідно до ст..1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Як встановлено судом після смерті ОСОБА_5 та відкриття спадщини сторони, в установлений законом строк, прийняли спадщину подавши до Крижопільської державної нотаріальної контори відповідні заяви.

25 березня 2014 року державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, як пережившому подружжю, видано свідоцтво про право на спадщину за законом на не заповідану 1/2 частину житлового будинку № 1 по вул. Н.Кульбачної, смт Крижополя та за ним зареєстровано право власності на наведену частину житлового будинку, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.03.2014 року, що складає його обовязкову долю в спадковому майні.

Відповідно до ст..1301ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Оскільки ОСОБА_4А не наведено законних підстав для визнання зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Також суд зазначає, що спір між спадкоємцями щодо часток в спадковому майні після видачі свідоцтва про право на спадщину вирішується в порядку визначеному ст..1300 ЦК України, а не в порядку визначеному ст.1301 ЦК України.

Відповідно до ст..62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого із подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як зазначалось відповідно договору купівлі-продажу від 24.11.1977 року ОСОБА_13 придбала у ОСОБА_6 спірний житловий будинок житловою площею 35,9 кв.м. Відповідно до даних технічного паспорта виготовленого Тульчинським МБТІ 11 червня 2014 житлова площа спірного будинку складає 36,0 кв.м, що свідчить про те,що за період спільного проживання в будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 житловий будинок не перебудовувався, його площа залишилась незмінною.

За даними технічного паспорта господарські будівлі домоволодіння, а саме веранда, літня кухня, погріб збудовані в 1970, 1977 роках,тобто до реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і являлись власністю останньої.

Доказів про те, що будівлі в період спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4, капітально відремонтовано чи перебудовано, в результаті чого збільшилась їх вартість, суду не надано.

Зазначені ОСОБА_4 роботи по благоустрою будинку, а саме: перекриття покрівлі, перебудова веранди, сарая, заміна вікон, дверей, влаштування доріжок та огорожі не поліпшили якість будівлі і не збільшили її вартість,а являються необхідними роботами по збереженню та благоустрою житлового будинку.

Визначена судовою будівельно-технічною експертизою ринкова вартість житлового будинку в сумі 241 274 гривні станом на серпень 2015 року, не являється доказом того,що наведена сума, по відношенню до суми, за яку була придбано будинок в 1977 році (3000,0 крб.) свідчить про збільшення вартості будинку в результаті покращення його якості, а являється результатом регулювання цінової політики нерухомого майна в період із 1977 по 2015 рік.

Сам по собі факт довгого спільного використання в інтересах сімї майна, яке було власністю одного із подружжя, і спільний господарський догляд за збереженням цього майна не є підставою виникнення спільної сумісної власності.

Суду не надано доказів про те, що в результаті спільної праці подружжя та за їх спільні кошти шляхом перебудови, покращення якості та інше було створено нову річ тому в задоволенні позову про визнання житлового будинку по вул..Кульбачної,1, смт Крижополя спільною сумісною власністю ОСОБА_15Ф і ОСОБА_4 слід відмовити.

Згідно із п.4.15,Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Як зазначалось вище ОСОБА_3 не має можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі через те, що ОСОБА_4 утримує правовстановлюючий документ-свідоцтво про право власності померлої ОСОБА_16 на спірний будинок, чим порушує права ОСОБА_3 на оформлення спадщини, тому її позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 84, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право на спадщину за заповітом на 1/2 частину садибного (індивідуального) житлового будинку №1, вул..Кульбачної, смт Крижопіль, Вінницької області, що складається із житлового будинку «А» загальною площею 58,4 кв.м, житловою площею 36,0 кв.м., веранди «а», літньої кухні «Б», погріба «П», огорожі 1-3, згідно даних технічного паспорта Тульчинського МБТІ

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 1206 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 1200 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на будинок №1 по вул. Кульбачної в смт Крижопіль Вінницької області, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на 3/4 частини житлового будинку відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через місцевий суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: