АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2318/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 21 жовтня 2014 року після тяжкої хвороби і тривалого лікування помер її чоловік ОСОБА_8, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 1994 року. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок №4 по вул. М.Ткалича в м. Черкаси, право власності на який не зареєстроване в Державному реєстрі прав на нерухоме майно і на який відсутнє свідоцтва про право власності.

Померлий ОСОБА_8 протягом останніх десяти років до дня своєї смерті здійснював догляд за своєю хворою матірю ОСОБА_9 і проживав разом з нею в будинку по вул. Набережній, 162 м. Черкаси.

У лютому 2014 року відбулось погіршення стану здоровя ОСОБА_8, який внаслідок онкологічного захворювання перебував у безпорадному стані та потребував догляду і утримання, а тому вона переїхала на постійне проживання у будинок по вул. Набережна, 162 в м. Черкаси, де одночасно доглядала хворого чоловіка та його матір.

Відповідач, який є сином ОСОБА_8 від першого шлюбу, будь-якої допомоги на утримання та лікування батька не надавав, хоча про хворобу батька та його тяжкий стан був обізнаний.

Після смерті чоловіка вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Окрім неї до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини і мати померлого ОСОБА_9, яка подала заяву про відмову від прийняття спадщини на її користь.

Вважає, що оскільки відповідач ОСОБА_6, який під час тяжкої хвороби батька, що перебував у безпорадному стані, мав можливість надавати йому допомогу, але свідомо ухилявся від надання спадкодавцю будь-якої матеріальної допомоги, догляду та моральної підтримки, не має права на спадщину після його смерті.

З врахуванням вказаних обставин, посилаючись на ч.5 ст. 1224 ЦК України, позивач просила суд усунути ОСОБА_6 від права на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2015 року позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_6 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер 21 жовтня 2014 року. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_7 та її представника, які заперечували проти її задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач ОСОБА_6 ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві ОСОБА_8, який через хворобу перебував у безпорадному стані і потребував від нього такої допомоги, оскільки тривалий час не відвідував хворого батька, що є беззаперечним доказом умисного ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцю.

Проте, погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2014 року в м. Черкаси помер ОСОБА_8, після смерті якого відкрилась спадщина.

З заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися дружина померлого ОСОБА_7 та його син ОСОБА_6

Згідно медичної довідки причиною смерті ОСОБА_8 є ракова інтоксикація. Рак правої легені.

Вказаний діагноз встановлено хворому 17 березня 2014 року. З цього часу ОСОБА_8 постійно перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, згідно записів в його медичній карті з 29 травня 2014 року він за станом здоровя потребував постійного стороннього догляду та лікування.

В період хвороби ОСОБА_8 з ним постійно проживала його дружина ОСОБА_7, яка здійснювала за ним догляд, маючи відповідні навики, оскільки вона працює медичною сестрою Черкаського обласного онкологічного диспансеру.

Син ОСОБА_8 від першого шлюбу ОСОБА_6 з батьком не проживав і практично не спілкувався.

Звернувшись до суду з позовом про усунення ОСОБА_6 від права на спадкування після смерті батька, позивачка зазначала, що відповідач був обізнаний про стан здоровя батька, проте свідомо ухилявся від надання останньому допомоги, маючи можливість таку допомогу надавати.

При цьому посилалася на покази свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та нотаріально посвідчену заяву матері померлого ОСОБА_8 ОСОБА_9

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

З врахуванням розяснень, наданих у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

При цьому безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто, ухилення повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок , мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає зясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою не надано належних та допустимих доказів наявності сукупності зазначених у постанові Пленуму Верховного Суду України та в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ обставин.

Не встановлено з достовірністю в судовому засіданні факт перебування спадкодавця в безпорадному стані.

Вважаючи вказаний факт доведеним, суд послався на досліджені медичні документи ОСОБА_8 та покази свідків.

З наданих позивачкою медичних документів дійсно вбачається наявність у ОСОБА_8 з березня 2014 року онкологічного захворювання, в звязку з чим він потребував стороннього догляду та лікування.

Проте, з тих же медичних документів вбачається також, що він станом на вересень 2014 року самостійно відвідував медичні заклади.

Свідки, на покази яких послався суд, вважаючи доведеним факт перебування ОСОБА_8 в безпорадному стані, висловили лише свої оціночні твердження про перебування його в такому стані, на пославшись на будь-які обєктивні дані, які свідчили б про наявність у нього такого стану.

Питання про потребу ОСОБА_8 у допомозі сина за умови отримання її від інших осіб судом не зясовувалось, хоча з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 надавалась допомога його дружиною, яка до того ж є кваліфікованим медичним працівником.

Не перевірив суд і питання про можливість ОСОБА_6 надавати допомогу хворому батькові, незважаючи на його пояснення, з яких вбачається, що він не працює і має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а за таких обставин викликає сумнів можливість ОСОБА_6 надавати реальну матеріальну допомогу хворому.

Як на беззаперечний доказ умисного ухилення ОСОБА_6 від надання допомоги спадкодавцю суд послався на факт тривалого невідвідування ним хворого батька.

Проте, як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» та обставина, що сторони не спілкувалися протягом тривалого часу, не свідчить про факт умисного ухилення від надання допомоги.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, якими беззаперечно було б встановлено як ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцеві, так і перебування спадкодавця в безпорадному стані.

Суд на вказані обставини уваги не звернув, помилково вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, на підтвердження яких позивачкою не було надано належних і допустимих доказів і як наслідок прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для усунення відповідача від спадкування.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, ст. 1224 ЦК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :