Ухвала

іменем україни

18 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., ГулькаБ.І., Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 5 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петрушенко Тетяни Іванівни про відшкодування майнової шкоди, заподіяної незаконними діями або недбалістю приватного нотаріуса за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 17 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 12 червня 2010 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Петрушенко Т.І. було посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 2658 договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого вона придбала у ОСОБА_6 за ціною 220 тис. грн, квартиру АДРЕСА_1. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2011 року вказаний договір було визнано недійсним з тих підстав, що квартиру було відчужено не її власником, а невстановленою особою. Також цим рішенням суду встановлено факт завдання їй внаслідок незаконного укладення договору купівлі-продажу шкоди у розмірі 220 тис. грн, оскільки цими коштами заволоділа внаслідок шахрайських дій невстановлена особа.

Ураховуючи наведене, позивачка просила стягнути на її користь з відповідачки суму завданої їй шкоди, яка відповідає розміру отриманих при укладенні зазначеного договору коштів, а саме 220 тис. грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 5 червня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25 липня 2012 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2012 року у відкритті касаційного провадження у даній справі відмовлено.

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 5 червня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року було визнано незаконними дії приватного нотаріуса Петрушенко Т.І. щодо прийняття паспорта громадянина України ОСОБА_6 при посвідченні договору купівлі-продажу квартири від 12 червня 2010 року. Отже, на думку ОСОБА_4, вказаним рішенням суду було встановлено істотні для справи обставини, які не були і не могли бути відомі їй на час розгляду справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 17 вересня 2015 року, заяву ОСОБА_4 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, суди, вірно застосувавши вимоги ст. 361 ЦПК України, роз'яснення, надані судам у п. п. 3, 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», дійшли до правильного висновку про те, що обставини, на які посилається у своїй заяві ОСОБА_4, не є нововиявленими в розумінні ст. 361 ЦПК України, а, відтак, підстави для перегляду ухваленого рішення суду у зв'язку з новововиявленими обставинами, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України відсутні.

Крім того, рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року, на яке посилається заявниця, як на підставу перегляду рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 5 червня 2012 року у порядку глави 4 ЦПК України, не може вважатись підставою для такого перегляду, оскільки воно не є скасованим судовим рішенням, яке стало підставою для ухвалення рішення та постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 17 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Б.І.Гулько

Д.Д. Луспеник