УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євтушенко О.В., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Житомирської міської ради до ОСОБА_4, третя особа - Комунальне підприємство «ВЖРЕП № 5» Житомирської міської ради, про виселення без надання іншого житлового приміщення та за позовом ОСОБА_4 до Житомирської міської ради та Комунального підприємства «ВЖРЕП № 5» Житомирської міської ради про визнання права користування квартирою та зобов'язання укласти договір найму, за касаційними скаргами ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 01 липня 2015 року, та Житомирської міської ради на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 01 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Житомирська міська рада звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_4, працюючи трактористом Комунального підприємства «ВЖРЕП № 5» Житомирської міської ради (далі - КП «ВЖРЕП № 5» Житомирської міської ради), на підставі листа міськвиконкому від 01 грудня 2004 року вселився тимчасово у квартиру АДРЕСА_1. Трудові відносини припинені 10 липня 2008 року, однак відповідач продовжує проживати у спірній квартирі. У зв'язку з чим просило суд виселити відповідача без надання іншого житлового приміщення на підставі ст. 97 ЖК УРСР.

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Житомирської міської ради та КП «ВЖРЕП № 5» Житомирської міської ради. Просив визнати за ним право користування квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати КП «ВЖРЕП № 5» Житомирської міської ради укласти з ним договір найму вказаної квартири.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що перебуває в черзі на отримання житла, іншим житлом не забезпечений, оплачує житлово-комунальні послуги та підтримує квартиру у належному стані. На даний час працює в Комунальному підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради. Однак, КП «ВЖРЕП № 5» Житомирської міської ради відмовляється укласти з ним договір житлового найму вказаної квартири, чим порушує його житлові права.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні позову Виконавчого комітету Житомирської міської ради до ОСОБА_4, третя особа - Комунальне підприємство «ВЖРЕП № 5» Житомирської міської ради, про виселення без надання іншого житлового приміщення.

Визнано за ОСОБА_4 право користування квартирою АДРЕСА_1

Зобов'язано КП «ВЖРЕП № 5» Житомирської міської ради укласти з ОСОБА_4 договір найму житлового приміщення, а саме квартирою АДРЕСА_1

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 01 липня 2015 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06 квітня 2015 року в частині задоволення позову ОСОБА_4 скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення.

Відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позову до Житомирської міської ради та Комунального підприємства «ВЖРЕП № 5» Житомирської міської ради про визнання права користування квартирою та зобов'язання укласти договір найму.

У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду Житомирської області від 01 липня 2015 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

У касаційній скарзі Житомирська міська рада просить скасувати рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06 квітня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову ради та рішення апеляційного суду Житомирської області від 01 липня 2015 року в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції у цій частині, ухвалити нове рішення про задоволення позову ради, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційних скарг, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційних скарг та залишення без змін рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06 квітня 2015 року у частині, яка не скасована апеляційним судом та рішення апеляційного суду Житомирської області від 01 липня 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Відмовляючи у задоволенні позову Житомирської міської ради, суди попередніх інстанцій виходили з того, що виходячи зі змісту ст. 91 ЖК УРСР договір піднайму укладається з наймачем.

Так, в матеріалах справи відсутні докази того, що КП «ВЖРЕП № 5» Житомирської міської ради наділений правами наймача. Також відсутня згода наймодавця на укладення договору піднайму від 28 квітня 2009 року, питання про припинення договору найму жилого приміщення не ставиться, а тому застосування до спірних правовідносин ст. 97 ЖК УРСР, яка передбачає виселення без надання іншого житлового приміщення піднаймача, оскільки ОСОБА_4 не є піднаймачем.

ОСОБА_4 зайняв квартиру не самоправно, а проживає в ній з дозволу виконкому ради, вселений у спірну квартиру до отримання постійного житла, а відомості про тримання останнім постійного житла в матеріалах справи відсутні.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що підставою для визнання його права на користування житлом було також те, що він вселений у квартиру на законних підставах з дозволу власника до отримання постійного житла і постійно в ній приживає більше десяти років, квартира є єдиним місцем проживання не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновку суду апеляційної інстанції щодо відсутності законних підстав для визнання за ОСОБА_4 права на користування спірною квартирою.

Доводи касаційної скарги Житомирської міської ради щодо того, що на даний час ОСОБА_4 проживає в квартирі незаконно, так як не працює в КП «ВЖРЕП № 5» Житомирської міської ради, строк договору піднайму житлового приміщення від 28 квітня 2009 року закінчився не знайшли свого підтвердження, оскільки радою не надано належних доказів того, що ОСОБА_4 підлягає виселенню з квартири саме на підставі ст. 97 ЖК УРСР.

Інші доводи касаційних скарг не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи, та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Касаційну скаргу Житомирської міської ради відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06 квітня 2015 року у частині, яка не скасована апеляційним судом та рішення апеляційного суду Житомирської області від 01 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко О.В. Євтушенко І.М. Завгородня