У х в а л а

іменем україни

05 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

АмелінаВ.І., Гончара В.П., ОстапчукаД.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення банківського вкладу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою Павляк АллиВолодимирівни, яка діє в інтересах уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», на заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 18 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07 квітня 2014 року між нею та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») укладено договори строкового банківського вкладу (депозиту) № 9422 та № 9418, за умовами яких вона розмістила строкові вклади на загальну суму 22 465 доларів США строком до 21 квітня 2014 року з виплатою на суму вкладів 8, 65% річних. Договори автоматично пролонговувалися кожних два тижні зі збільшенням процентної ставки: з першого по шостий період на 0,1 % річних; з сьомого по дванадцятий період на 0, 4 % річних. 03 жовтня 2014 року позивач звернулася до ПАТ «Дельта Банк» із заявою про повернення банківських вкладів, оскільки 06 жовтня 2014 року закінчувався останній період розміщення таких, однак відповідачем вклади не повернуто. Крім того, відповідач встановив обмеження на отримання коштів за вказаними вище договорами банківських вкладів. 09 та 10 жовтня 2014 року ОСОБА_4, маючи на меті повернути банківські вклади, двома платежами здійснила перекази коштів, попередньо перевівши суми вкладів у національну валюту, через касу відповідача на розрахунковий рахунок публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»). Посилаючись на те, що станом на 16 жовтня 2014 року кошти на рахунок ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не поступили, просила суд, із урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на свою користь невиплачені кошти у розмірі 185 787 грн, майнову шкоду у розмірі 69 948 грн 92 коп. та 5 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 185 787 грн неповернутого банківського вкладу.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 69 948 грн 92 коп.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 1 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 18 червня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено та викладено абзаци 2 та 6 резолютивної частини рішення у наступній редакції:

«Стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 185 787 грн з неповернутого станом на 11 грудня 2014 року банківського рахунку.

Стягнути з ПАТ «Дельта Банк» в дохід держави судовий збір в сумі 1 858 грн.»

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення майнової та моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі Павляк А.В., яка діє в інтересах уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», просить скасувати зазначені судові рішення в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційній суд, обґрунтовано виходив з того, що після перерахування ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_4 сум вкладу на поточний рахунок позивача, між сторонами виникли відносини банківського рахунку, які регулюються укладеним між сторонами договором банківського рахунку фізичної особи, а не договором банківського вкладу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення майнової та моральної шкоди та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, обґрунтовано виходив із недоведеності позовних вимог в цій частині.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ПавлякАлли Володимирівни, яка діє в інтересах уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», відхилити.

Заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 18 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін В.П. Гончар Д.О. Остапчук