Справа № 359/6170/15-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/6122/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 03.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Касьяненко Л.І.,

при секретарі Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж "Бориспільтепломережа" на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2015 року у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Бориспільтепломережа" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надане теплопостачання,

встановила:

У липні 2015 року КПТМ «Бориспільтепломережа» звернулось до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що КПТМ «Бориспільтепломережа» надає послуги з централізованого опалення приміщення за адресою: АДРЕСА_1, в якому ОСОБА_2 займається нотаріальною діяльністю, що підтверджується графіками підключення житлових будинків КП ЖРЕУ (довідка додається), договором купівлі-продажу квартири від 24.10.2003 року та договором по надання послуг від 13.07.2010 року № 879.

19.09.2013 року позивач надіслав приватному нотаріусу ОСОБА_2 повідомлення № 01-08/810 про зміну категорії тарифу для інших споживачів (крім населення), який становив за 1 Гкал - 1199,88 грн. з ПДВ та з метою приведення у відповідність відносин між сторонами запросив останню до переукладення договору, виходячи з того, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг починаючи з 31.12.2013 року неодноразово встановлювала тарифи на теплову енергію для потреб бюджетних установ та інших споживачів, крім населення, до яких на думку позивача відноситься відповідачка.

В період часу з 01 жовтня 2013 року по 12 квітня 2015 року КПТМ «Бориспільтепломережа» постачало теплову енергію до вищевказаної квартири. Кількість використаних послуг за вказаний період становить 11,00068 Гкал. Тому у ОСОБА_2 виникло зобовязання оплатити отримані послуги з теплопостачання. Відповідач ухиляється від сплати заборгованості за надані послуги у повному обсязі, тому станом на 06 липня 2015 року у неї виникла заборгованість у розмірі 12967 грн. 14 коп. У звязку з цим КПТМ «Бориспільтепломережа» просить суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 12967,14 грн., а також інфляційні нарахування у розмірі 5154 грн. 43 коп., 3% річних 265 грн. 18 коп. та пеню у розмірі 1602 грн. 87 коп.

Позивач позов заявив з підстав, передбачених ст. ст. 526, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі, посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд всупереч вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України дійшов безпідставного висновку про відмову в позові, не врахувавши те, що відповідачка є самозайнятою фізичною особою, яка у своїй квартирі розташувала робоче місце та відповідно займається приватною нотаріальною діяльністю і користується послугами з централізованого опалення та тепловою енергією, які повинні бути оплачені по категорії інші споживачі (крім населення), що знайшло своє підтвердження згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній при розгляді справи № 6-72цс12 та № 6-59цс13 від 30.10.2013 року.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував того, що позивач був зобовязаний виконувати вимоги п. 13 Положення про НКРКП, тобто прийняти рішення, що приватний нотаріус повинен сплачувати по категорії «інші споживачі» (крім населення) та здійснювати нарахування відповідно до встановлених тарифів, що є правомірним та таким, що відповідає чинному законодавству.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що чинність договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання № 879 від 13 липня 2010 року не припинилась, іншого договору між сторонами щодо надання послуг з теплопостачання не існує, зміни щодо вартості послуг до даного договору не внесено за погодженням сторін. Крім цього, договором не передбачено можливості КПТМ «Бориспільтепломережа» здійснювати зміну категорії тарифу. Зважаючи на викладене, суд вважав, що одностороння зміна категорії тарифу, так і одностороння зміна договору в частині розміру плати за надані послуги є порушенням норм ЦК України та умов укладеного між сторонами договору. Тому відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 12967 грн. 14 коп.

Крім того, зважаючи на те, що у судовому засіданні не було встановлено, що ОСОБА_2 неналежним чином виконує грошові зобовязання щодо своєчасної та у повному обсязі оплати вартості отриманих послуг з теплопостачання, тому відсутні підстави для притягнення її до відповідальності за порушення грошового зобовязання, зокрема стягнення з неї інфляційних нарахувань, 3% річних та пені відповідно до вимог ст. 625 ЦК України.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 згідно договору купівлі-продажу від 24 жовтня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_3 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28 жовтня 2003 року (а. с. 22, 24).

Встановлено, що 13 липня 2010 року КПТМ «Бориспільтепломережа» та ОСОБА_2 уклали договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання № 879, за умовами якого КПТМ «Бориспільтепломережа» зобовязалось надавати ОСОБА_2 вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання, а ОСОБА_2 зобовязалась своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. (а. с. 25-26).

У відповідності до довідки про підключення житлових будинків до централізованого опалення житловий будинок № 5 по вул. Червоноармійській в м. Бориспіль з 15 жовтня 2013 року підключено до системи централізованого опалення (а. с. 21).

Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 533 від 02 вересня 2013 року з 01 жовтня 2013 року встановлено тариф для інших споживачів (для господарюючих субєктів всіх форм власності та самозайнятих осіб) у розмірі 1199,88 грн. за 1 Гкал теплової енергії (а. с. 20).

Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 2 від 14 січня 2014 року тариф для інших споживачів (для господарюючих субєктів всіх форм власності та самозайнятих осіб) встановлений у розмірі 918,70 грн. за 1 Гкал теплової енергії (а. с. 20).

Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 229 від 09 квітня 2014 року тариф для інших споживачів (для господарюючих субєктів всіх форм власності та самозайнятих осіб) встановлений на рівні 1097,80 грн. за 1 Гкал теплової енергії (а. с. 20).

В подальшому постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, неодноразово змінювався розмір тарифів для вказаної категорії споживачів. Так, з 16 травня 2014 року затверджено тариф у розмірі 999,50 грн., з 13 червня 2014 року 1015,31 грн., з 28 листопада 2014 року 1208,64 грн., з 27 лютого 2015 року 1708,39 грн., з 31 березня 2015 року 1477,83 грн. (а. с. 20).

Встановлено, що у період часу з 01 жовтня 2013 року по 12 квітня 2015 року ОСОБА_2 отримувала послуги з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання, які надавав позивач. Кількість використаних послуг за вказаний період становить 11,00068 Гкал. З урахуванням вказаних тарифів КПТМ «Бориспільтепломережа» здійснила нарахування вартості наданих послуг, що становить 12967,14 грн., що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості (а. с. 5).

Відповідач здійснила лише часткову оплату вартості отриманих послуг за вказаний період у розмірі 1026,41 грн., що підтверджується як письмовим розрахунком, наданим позивачем, так і відповідними квитанціями про оплату послуг з теплопостачання (а. с. 5, 60-68).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 та п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. На споживачів покладається обовязок оплачувати житлово-комунальні послуги у розмірах та строки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що правовідносини сторін з приводу надання послуг з централізованого опалення та теплової енергії регулюються договором № 879 від 13 жовтня 2010 року. Розділом «Тарифи на послуги та їх загальна вартість» даного договору передбачено, що за одиницю приєднаного теплового навантаження встановлено тариф у розмірі 1 грн. 50 коп. за кв. м в місяць; плата за теплову енергію 3 грн. 24 коп. за кв. м в місяць, плата за теплову енергію 131 грн. 22 коп. за 1 Гкал (а. с. 25).

Крім цього, п.10 зазначеного договору сторони погодили між собою, що при зміні вартості послуг (тарифів), нові тарифи обовязкові для обох сторін цього договору з моменту їх введення.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

За правилами ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 18 договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання № 879 від 13 липня 2010 року КПТМ «Бориспільтепломережа» має право вносити зміни у договір, що впливають на розмір плати за послуги, виключно за погодженням із споживачем (а. с. 26).

Як вбачається з матеріалів справи, 19 вересня 2013 року КПТМ «Бориспільтепломережа» направляла ОСОБА_2 лист щодо укладення договору, відповідно до якого ОСОБА_2 викликали до договірного відділу КПТМ «Бориспільтепломережа» з метою переукладення договору з теплопостачання та 27 жовтня 2013 року позивач надіслав відповідачці договір №421/57/1013 від 01 жовтня 2013 року в двох примірниках (а. с. 30-31).

Однак, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_2 отримала вказаний лист, а також новий примірник договору про надання послуг з теплопостачання та була з ним ознайомлена.

З урахуванням наведеного, суд дійшов вірного висновку, що позивач КПТМ «Бориспільтепломережа» в односторонньому порядку, без погодження з споживачем ОСОБА_2 здійснив нарахування плати за надані послуги з теплопостачання за тарифами, як «для інших споживачів» (крім населення), які не були передбачені договором, укладеним 13 липня 2010 року між сторонами.

Крім того, судом вірно встановлено, що за умовами п. 29 договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання № 879 від 13 липня 2010 року цей договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідності перегляду.

Позивач всупереч вимогам ст. ст. 10, 57-60 ЦПК України та п. 29 даного договору не надав суду доказів того, що він за місяць до закінчення його строку письмово заявив відповідачці про розірвання або необхідності його перегляду.

За наведених обставин, судом вірно встановлено, що чинність договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання №879 від 13 липня 2010 року не припинилась, іншого договору між сторонами щодо надання послуг з теплопостачання не існує, зміни щодо вартості послуг до даного договору не внесено за погодженням сторін. Крім цього, договором не передбачено можливості КПТМ «Бориспільтепломережа» здійснювати зміну категорії тарифу в даному випадку «для інших споживачів» (крім населення).

Зважаючи на викладене, суд дійшов вірного висновку, що як одностороння зміна категорії тарифу, так і одностороння зміна договору в частині розміру плати за надані послуги є порушенням вищевказаних норм ЦК України та умов укладеного між сторонами договору. Тому відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 12967,14 грн.

Також суд дійшов вірного висновку, що у судовому засіданні не було встановлено того, що ОСОБА_2 неналежним чином виконує грошові зобовязання щодо своєчасної та у повному обсязі оплати вартості наданих їй позивачем послуг. Тому відсутні підстави для притягнення її до відповідальності за порушення грошового зобовязання відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За таких обставин, суд дійшов вірного висновку про відмову в позові, оскільки судом не встановлено порушення відповідачкою законних прав позивача, які б підлягали судовому захисту.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував те, що відповідачка є самозайнятою фізичною особою, яка у своїй квартирі розташувала робоче місце та відповідно займається приватною нотаріальною діяльністю і користується послугами з централізованого опалення та тепловою енергією, які повинні бути оплачені по категорії інші споживачі (крім населення), що знайшло своє підтвердження згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній при розгляді справи № 6-72цс12 від 26.09.2012 р., не заслуговують не увагу, оскільки дана правова позиція стосується послуг з теплопостачання в нежилих приміщеннях, які використовуються приватними нотаріусами для зайняття нотаріальною діяльністю, а матеріали даної справи не містять відомостей того, що дана квартира переведена з жилого в нежиле приміщення.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд не звернув уваги на висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13, який є обовязковим відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, оскільки дана постанова не містить висновків щодо наявності чи відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання, укладеного між виробником таких послуг та споживачем, яким є приватний нотаріус.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до пункту 10 договору, за умовами якого при зміні вартості послуг (тарифів), нові тарифи обовязкові для обох сторін цього договору з моменту їх введення, оскільки в даному випадку позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за надані ним послуги, яка виникла не у звязку зі зміною вартості послуг (тарифів) за умовами даного договору, а у звязку з оплатою відповідачкою тарифів за надані послуги для інших споживачів (крім населення).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Бориспільтепломережа" відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді