РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 листопада 2015 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі Скоринському В.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання недійсним кредитного договору,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, укладеного між ними 25 липня 2014 року, згідно якого їй надано кредит в сумі 10448 грн. 97 коп. строком до 25 липня 2017 року, посилаючись на те, що відповідач не повідомив її в письмовій формі про умови надання кредиту та не надав в повному обсязі інформації про умови кредитування. Крім того, в момент підписання даного договору її було поставлено в невигідне становище.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 169 ч. 4 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що 25 липня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту, згідно якого останній надано кредит в сумі 10448 грн. 97 коп. строком до 25 липня 2017 року.

Відповідно до ст. 215 ч. 1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Таких підстав для визнання недійсним вказаного договору суд не знаходить.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215, 226 ЦПК України, ст. ст. 203, 215 ч. 1 ЦК України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, укладеного між ними 25 липня 2014 року, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення також може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:

24.11.2015