Справа №486/2392/14-ц 08.12.2015 08.12.2015 08.12.2015
Провадження №22-ц/784/2523/15
Справа №486/2392/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Франчук О.Д.
Провадження № 22ц- 784/2523/15 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Категорія 48
Рішення
Іменем України
08 грудня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:
головуючого Кушнірової Т.Б.,
суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,
із секретарем Лівшенком О.С.,
за участю відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою
на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14 вересня 2015 року
ОСОБА_2 до ОСОБА_1
поділ майна подружжя та визнання недійсним договору купівлі - продажу,
в с т а н о в и л а:
У грудні 2014 року ОСОБА_3 (прізвище якої змінено після розірвання шлюбу на ОСОБА_4 ) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання недійсним договору купівлі продажу транспортного засобу.
Позивачка зазначала, що з 25 листопада 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За період шлюбу ними було придбано транспортний засіб марки OPEL ASTRA 2004 року випуску, вартість якого вона оцінює в 120 000 грн..
30 грудня 2014 року шлюб між ними було розірвано. Вважаючи, що спірний транспортний засіб був придбаний під час шлюбу за спільні кошти подружжя, а тому належать їм на праві спільної сумісної власності, позивачка просила стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості ? частки цього майна.
В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги та посилалася на те, що під час розгляду даної справи судом їй стало відомо, що відповідач продав вказаний автомобіль ОСОБА_5 . Договір купівлі-продажу оформлений довідкою-рахунком від 11 грудня 2014 року. Вважала, що договір купівлі-продажу вчинений відповідачем без отримання згоди іншого з подружжя, тому є недійсним з підстав, передбачених Сімейним кодексом України.
Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки OPEL ASTRA 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , укладений довідкою-рахунком від 11 грудня 2004 року серії НОМЕР_2 , повернути сторони у попередній стан та стягнути з відповідача грошову компенсацію у розмірі ? частки вартості автомобіля у сумі 60 000 грн.
Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 квітня 2015 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучений ОСОБА_5 .
Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14 вересня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позву, суд першої інстанції виходив з того, що спірний транспортний засіб був придбаний ОСОБА_1 за особисті кошти, а тому є його особистою приватною власністю.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що з 25 листопада 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 30 грудня 2014 року був розірваний.

За час перебування сторін у шлюбі на підставі довідки рахунку Серії ДПІ №074679 від 24 березня 2012 року на ім`я ОСОБА_1 було придбано транспортний засіб марки OPEL ASTRA 2004 року випуску , державний номер НОМЕР_1 вартістю 32 261 грн. 63 коп. (а.с.9).

Наполягаючи на задоволенні позову, позивачка посилалася на те, що спірний транспортний засіб є спільною сумісною власністю.

Заперечуючи проти задоволення позову, ОСОБА_1 посилався на те, що вказаний автомобіль є його особистою приватною власністю, оскільки був придбаний хоч і в період шлюбу з позивачкою, але за його особисті кошти, які він отримав в якості одноразової грошової допомоги, виплаченої у зв`язку із отриманням поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

Як доказ того, що спірний автомобіль набутий ОСОБА_1 за кошти, які належали йому особисто, останній надав копію наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 № 333 від 14 грудня 2011 року.

На підставі зазначеного наказу ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 та довідки МСЕК від 15 червня 2010 року, у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, було призначено та виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 34 056 грн.

19 грудня 2011 року відповідачу перераховано 34 056 грн. одноразової грошової допомоги на картку у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується платіжним дорученням № 480, а також випискою ПАТ КБ «ПриватБанк» про зарахування коштів 21 грудня 2011 року на картковий рахунок відповідача.

В силу ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства,догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності.

Таким чином, законодавством встановлено презумпцію спільності майна подружжя, набутого за час шлюбу.

Між тим, стаття 57 СК України містить винятки із загального правила.

Зокрема, відповідно до ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто та інше. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги, страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням.

Одноразова грошова допомога військовослужбовцю у зв`язку із встановленням інвалідності що настала внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, не входить до переліку майна, відповідно до ст.. 57 СК України, що є особистою приватною власністю одного з подружжя.

За таких обставин спірний автомобіль слід вважати спільною сумісною власністю подружжя і кожен із подружжя має рівне право на нього.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції не звернув уваги на викладені обставини та положення закону, при цьому залишив поза увагою, що спірний транспортний був придбаний під час шлюбу, а доказів, які б свідчили про придбання спірного майна саме за особисті кошти ОСОБА_1 , останнім не надано. Тому суд дійшов помилкового висновку, що спірний транспортний засіб був придбаний за особисті кошти відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Як видно із матеріалів справи, 11 грудня 2014 року, тобто напередодні звернення позивачки в суд із даним позов, відповідач на підставі довідки рахунку серії НОМЕР_2 відчужив транспортний засіб OPEL ASTRA 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1 своєму батькові ОСОБА_5 .

В суді апеляційної інстанції відповідач пояснив, що спірний транспортний засіб був відчужений з метою уникнути спору з позивачкою щодо поділу майна.

Факт продажу транспортного засобу підтверджується довідкою Центру надання послуг пов`язаних з використанням транспортних засобів УМВС України в Миколаївській області від 20 березня 2015 року.

За правилами ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

ОСОБА_2 належним чином оформленої згоди на продаж спірного транспортного засобу не надавала, оскільки матеріали справи таких доказів не містять.

Таким чином, ОСОБА_1 порушено встановлений законом порядок відчуження спільного сумісного майна подружжя, зокрема здійснення продажу без згоди дружини.

В той же час, як видно із матеріалів справи договір купівлі продажу спірного транспортного засобу був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який не був стороною у справі, а залучений до участі у справі як третя особа.

Визнання недійсним договору купівлі - продажу транспортного засобу від 11 грудня 2014 року впливає на права та інтереси ОСОБА_5 , який є новим власником автомобіля.

До повноважень апеляційного суду не відноситься вирішення питання про заміну процесуального становища сторін і залучення до участі у справі співвідповідачів, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити рішення щодо визнання недійсним договору купівлі продажу спірного транспортного засобу.

Разом з тим, звертаючись до суду з позовом, а в подальшому уточнюючи позовні вимоги, ОСОБА_2 просила залишити автомобіль, що є об`єктом спільної сумісної власності відповідачу, а на її користь стягнути грошову компенсацію належної їй частки в цьому майні, що свідчить про наявність її згоди на стягнення компенсації замість частки у належному сторонам на праві спільної сумісної власності майні.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

При поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, у разі, якщо речі є неподільними, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч.ч. 4, 5 ст. 71 СК України).

Відповідно до роз`яснення п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї, чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

З огляду на те, що спірний автомобіль є неподільною річчю, а ОСОБА_1 здійснив його продаж іншій особі, позивачка має право на компенсацію 1/2 частки цього транспортного засобу.

Як видно із висновку авто - товарознавчої експертизи №500 від 07 серпня 2015 року, встановити ринкову вартість автомобіля марки OPEL ASTRA 2004 року випуску неможливо, оскільки спірний транспортний засіб експертом не оглядався.

Експертом визначена середня ринкова вартість автомобіля OPEL ASTRA 2004 року випуску, яка станом на січень 2015 року становить 75 889 грн.19 коп.

Разом з тим, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Сторонами не надано доказів на підтвердження дійсної вартості спірного майна.

Відповідно до ст..57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно витребуваної судом апеляційної інстанції довідки-рахунку № 831889 від 11 грудня 2014 року, відповідач продав спірний автомобіль ОСОБА_5 за 110 000 грн.

Тому, колегія вважає, що ринкову вартість автомобіля слід визначити у 110 000 грн., а відтак, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок грошової компенсації вартості ? частки транспортного засобу марки OPEL ASTRA 2004 року випуску стягнути 55 000 грн., що становить половину вирученої суми від продажу автомобіля.

За такого, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення слід скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України виходячи з розміру задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 2 130 грн. 12 коп. судових витрат, які складаються із витрат ОСОБА_2 в розмірі 550 грн. по оплаті судового збору при подачі позовної заяви, 935 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги, а також 645 грн. 12 коп. витрат пов`язаних із проведенням авто - товарознавчої експертизи.

Керуючись статтями 303, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 про поділ майна задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

55 000 грн., що становить ? частину вартості автомобіля OPEL ASTRA 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 130 грн. 12 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді