Справа № 758/7907/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Хомутовській О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення доплати суми страхового відшкодування, втрат від інфляції, процентів за користування коштами, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань та за зустрічним позовом приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення помилково розрахованого страхового відшкодування та помилково сплаченої пені,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення доплати суми страхового відшкодування, втрат від інфляції, процентів за користування коштами, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 04.08.14р. на Південному мосту в м. Києві сталося ДТП за участю автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_1 та автомобіля «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.08.14р. ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Внаслідок ДТП власнику автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, тобто ОСОБА_1, було заподіяно матеріальні збитки.

15.06.2015р. ПрАТ «УПСК» перерахувало ОСОБА_1 26531,03 грн. страхового відшкодування.

Позивач ОСОБА_1 просила стягнути на її користь з відповідача ПрАТ «УПСК» доплату суми страхового відшкодування у розмірі 23468,97 грн., втрати від інфляції у сумі 15061,75 грн., проценти за користування коштами у розмірі 410,96 грн., пеню у розмірі 1041,64 грн. та судові витрати.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» подало до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення помилково розрахованого страхового відшкодування та помилково сплаченої пені.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що ОСОБА_1 мала технічну можливість запобігти зіткненню в дорожній ситуації, а її дії не відповідають технічним вимогам п.п. 10.1, 13.1, 13.3 ПДР і знаходяться у причинному зв'язку із настанням ДТП. Зазначило, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємпов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Вказує на те, що ОСОБА_1 набула майно без достатньої правової підстави, а тому зобов'язана повернути це майно.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» просило стягнути з ОСОБА_1 15518,1 грн. в частині помилково розрахованого страхового відшкодування та 671,45 грн. в частині помилково сплаченої пені.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав з викладених підстав, просив позов задовольнити у повному обсязі. Подав до суду письмові заперечення на зустрічну позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні зустрічного позову, оскільки позиція ПрАТ «УПСК» стосовно того, що в діях ОСОБА_1 є порушення ПДР суперечить нормам законодавства. Звернув увагу суду, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ДТП була встановлена постановою суду, а в діях ОСОБА_1 порушень ПДР судом першої та апеляційної інстанцій не встановлено (а.с.118-120).

У судовому засіданні представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав з викладених підстав, просив позов задовольнити у повному обсязі. Подав до суду письмові заперечення на первісну позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні первісного позову, оскільки ПрАТ «УПСК» було виплачено суму страхового відшкодування відповідно до звіту з оцінки транспортного засобу, а законом не передбачено обов'язку страховика здійснювати розрахунок страхового відшкодування на підставі гарантійної станції технічного обслуговування і також відшкодовувати реальні витрати потерпілого (а.с. 34-36).

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні як первісного так і зустрічного позову з наступних підстав.

01.03.2014р. між ПрАТ «КЕВРЗ» та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7250708, яким був застрахований автомобіль «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 38). Згідно з цим полісом сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, становить 50000,00 грн. Розмір франшизи - 500,00 грн.

Як вбачається з довідки ВДАІ Голосіївського ГУ МВС України в м. Києві, виданій ОСОБА_1, 04.08.14р. в м. Києві на Південному шляхопроводі внаслідок ДТП автомобіль «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження (а.с. 8).

05.08.2014р. ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «УПСК» із заявою-повідомленням про ДТП (а.с. 10-11).

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.08.2014р. встановлено, що 04.08.2014р. на Південному мосту в м. Києві сталося ДТП за участю автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_1 та автомобіля «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3 Транспортні засоби отримали механічні ушкодження (а.с. 9). Зазначеною постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог ПДР України знаходиться у прямому причинному зв'язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 08.12.2014р. заяву ОСОБА_3 про відкликання його апеляційної скарги задоволено та закрито апеляційне провадження у справі (а.с.123-124).

Судом встановлено, що автомобіль «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 перебуває у власності ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. (а.с. 7).

Відповідно до звіту з оцінки транспортного засобу № 2134 від 07.08.2014р. про оцінку автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, складеним ФОП ОСОБА_4 на замовлення ПрАТ «УПСК», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля внаслідок пошкодження при ДТП, складає 27031,03 грн. (а.с. 63-71).

05.12.2014р. ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «УПСК» із заявою про страхове відшкодування (а.с. 12).

Відповідно до висновку експертного автотехнічного дослідження № 1137-15-ТТ від 28.01.2015р. ОСОБА_1 мала технічну можливість запобігти зіткненню в ДТП, а дії водія не відповідають технічним вимогам пунктів 10.1, 13.1, 13.3 ПДР і знаходиться у причинному зв'язку із настанням даної події (а.с. 74-80).

Листом вих. №816/18 від 02.03.2015р. ПрАТ «УПСК» відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з ДТП посилаючись на відсутність підстав для визнання події, що відбулась, страховим випадком та виплати страхового відшкодування (а.с. 14-15).

Позивач за первісним позовом звернулася до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг зі скаргою на дії страхової компанії (а.с. 20-22).

Листом №3562/13-12 від 21.04.2015р. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг повідомила ОСОБА_1 про порушення провадження по справі, за результатами якого вирішуватиметься питання щодо застосування заходів впливу до ПрАТ «УПСК» (а.с. 23).

На підставі страхових актів № ОЦ/009/000/14/0004 та № ОЦ/009/000/14/0013 (а.с. 52, 55) ПрАТ «УПСК» було прийнято рішення виплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 26531,03 грн., без врахування франшизи у розмірі 500,00 грн.,), що підтверджується платіжними дорученнями № 610 від 22.05.2015р. та № 42925 від 12.06.2015р. (а.с. 53, 116) та пеню у розмірі 3911,96 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 623 від 25.05.2015р. та № 42926 від 12.06.2015р. (а.с. 54, 117).

За рахунок даних коштів було відновлено пошкоджене ліве дзеркало на суму 23887,00 грн., що підтверджується товарним чеком №21 від 02.09.2014 р. (а.с. 19).

З рахунку ТОВ «Автомобільний дім Україна-Мерседес Бенц» №2127477 від 17.10.2014р. вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 склала 31529,90 грн. (а.с. 16-18).

Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача за первісним позовом в добровільному порядку відшкодувати позивачеві за первісним позовом заподіяну шкоду.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтями 1 та 5 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов'язковим видом страхування, що здійснюється в Україні (ст. 7 Закону України «Про страхування»).

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Ч. 4 ст. 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з п. 22.1. ст. 22 цього ж Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно з ч.2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 26531,03 грн. та пеню у сумі 3911,96 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок позивача.

Суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ПрАТ «УПСК» доплати суми страхового відшкодування, втрат від інфляції, процентів за користування коштами, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань не підлягають задоволенню, оскільки в рахунку № 2127477 не було враховано знос автомобіля, не наведено розмір матеріального збитку, необхідності заміни деталей та проведення відповідних ремонтних робіт.

Щодо вимог ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення з ОСОБА_1 15518,1 грн. помилково розрахованого страхового відшкодування та 671,45 грн. помилково сплаченої пені, то суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні виходячи з наступного.

Відповідно до п.36.3. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Згідно зі ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 цього Кодексу.

Судом достовірно встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.08.2014р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Отже, ПрАТ «УПСК» не може встановити вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі експертного дослідження, оскільки такі повноваження належать районним, районним у містах, міським чи міськрайонним судам.

У порушення вимог ст. 60 ЦПК України відповідач за первісним позовом не надав суду доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення доплати суми страхового відшкодування, втрат від інфляції, процентів за користування коштами, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, а також вимоги ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення помилково розрахованого страхового відшкодування та помилково сплаченої пені не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 11, 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, керуючись ст.ст. 3 - 14, 60, 61, 79, 88, 169, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення доплати суми страхового відшкодування, втрат від інфляції, процентів за користування коштами, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, відмовити повністю.

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення помилково розрахованого страхового відшкодування та помилково сплаченої пені, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Васильченко