Ухвала

іменем україни

19 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мостова Г.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 22 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки.

На обгрунтування вимог позивач посилався на те, що 06 червня 2012 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований 11 липня 2012 року в Управлінні Держкомзему у Володимир-Волинському районі Волинської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 02915.

Згідно із умовами вказаного договору позивачем передано відповідачу в строкове платне користування, терміном на п'ять років, належну йому на праві приватної власності, земельну ділянку, загальною площею 2,35 га ріллі, яка знаходиться на території Зорянської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області.

Відповідно до п. 9 договору оренди земельної ділянки, відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати орендну плату у розмірі 1 500 грн, але не менше 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до п. 11 договору, орендна плата вноситься після завершення сільськогосподарських робіт кожного року, але не пізніше 01 грудня кожного року.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі»орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Така ж норма викладена у п. 27 вказаного договору оренди. Однак, на порушення вищевказаних норми закону і умов договору, незважаючи на його неодноразові звернення до відповідача, орендна плата відповідачем за 2012 та 2013 роки так і не була сплачена, а за 2014 рік сплачена з порушенням строків, визначених договором оренди.

Оскільки несплата орендної плати являється грубим порушенням умов договору і є підставою для його розірвання позивач, просив розірвати договір оренди земельної ділянки від 06 червня 2012 року, укладений між ним та ОСОБА_2

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 22 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Договір оренди земельної ділянки від 06 червня 2012 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 11 липня 2012 року в Управлінні Держкомзему у Володимир-Волинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 02915, розірвано. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що відповідач систематично не оплачує орендну плату за користування земельною ділянкою, відповідно до ст.ст. 2, 13, 24, 32, Закону України «Про оренду землі», дійшли правильних висновків про наявність підстав для розірвання договору.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 22 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Г.І.Мостова