Справа № 645/9595/15-ц
Провадження № 6/645/338/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Федорової О.В.,

при секретарі Петленко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові подання державного виконавця Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

встановив:

Державний виконавець Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, без вилучення паспорта громадянина України, для подальшого направлення до органів паспортного контролю та Адміністрації Державної прикордонної служби. Своє подання державний виконавець обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у Фрунзенському відділі Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі ВДВС) знаходиться виконавчий лист №2а-12124/11/2070 від 21.02.2012 року виданий Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі міста Харкова заборгованість по страхових внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 1732,80 грн., згідно якого 19.01.2015 року відкрито виконавче провадження. Державним виконавцем були здійснені заходи розшуку рахунків боржника та джерел отримання доходів шляхом направлення запитів до Державної податкової служби України та до Пенсійного фонду України, згідно відповідей на запити інформації не знайдено. Для перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем неодноразово були здійснені виходи за місцем мешкання боржника, вказаним у виконавчому документі, проте провести перевірку майнового стану боржника виявилось неможливим, у зв'язку з тим, що мешканці не впускають державного виконавця до квартири та через відсутністю мешканців, про що складено відповідні акти від 24.03.2015 року та 22.09.2015 року та залишено виклики на прийом до державного виконавця, на які боржник так і не з'являється. Державний виконавець наголошує, що станом на 30.11.2015 року його вимоги боржником не виконано, що унеможливлює виконання рішення суду.

Державний виконавець в судовому засіданні підтримала заявлене подання та просила суд його задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, вислухавши пояснення державного виконавця, суд встановив наступне.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України "Про виконавче провадження".

За змістом п.18 ч. 3 ст. 11 вказаного Закону, державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, Законом встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; неявка за викликом державного виконавця; не повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб тощо.

Вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано статтею 377-1 ЦПК України.

Так, відповідно до частини першої статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що на виконанні у Фрунзенському відділі ДВС Харківського МУЮ знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2а-12124/11/2070 від 21.02.2012 року виданого Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі міста Харкова заборгованість по страхових внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 1732,80 грн.

По вищевказаному виконавчому лису відкрито виконавче провадження, а також вчинені інші виконавчі дії для виконання рішень суду /а.с. 2, 4, 5, 6, 7/.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до узагальнення Верховного Суду України судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження", позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань покладених на нього рішенням є оціночним поняттям.

Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

З аналізу приписів ч. 2 ст. 10 ЦПК України у системному зв'язку з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України ""Про виконавче провадження"" та ст. 377-1 ЦПК України, вбачається, що на державного виконавця покладено обов'язок надання доказів стосовно наявність навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на останнього за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Державним виконавцем будь-яких доказів, що свідчать про навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на нього рішенням суду, до суду не надано.

Звертаючись до суду з поданням, державним виконавцем не було доведено вчинення ОСОБА_2 дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні подання державного виконавця Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, у зв'язку з його необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 210, 377-1 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Федорова О.В.