Справа № 450/2227/14 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/783/4691/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено; шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 15.10.1983 року у виконавчому комітеті Дусанівської сільської ради Перемишлянського району Львівської області, актовий запис №16 розірвано.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2. В апеляційній скарзі покликається на невідповідність висновків обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що судом першої інстанції не встановлено відсутності шлюбних відносин, не встановлено наявності чи відсутності ведення спільного господарства, не встановлено наявності чи відсутності конфлікту в сім»ї, який міг би призвести до розпаду сім»ї, що являється грубим порушенням законних прав та інтересів відповідача. Вказує, що сторони проживають разом в одному будинку з дітьми, на даний час ведеться спільне господарство та спільний сімейний бюджет. Просить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.10.1983 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб. Внаслідок реєстрації шлюбу прізвище відповідача було змінено з «Магійович» на «Чорній». Дані факти стверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №226293 від 06.08.2014 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують, шлюб набув формального характеру, між сторонами постійно виникають конфлікти, а у відведений судом трьохмісячний термін сторони не примирилися.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком так як судом першої інстанції не виконано вимоги законодавства щодо всебічного з'ясування обставин справи, не дотримано норм матеріального та процесуального права, не встановлено фактичні обставини справи.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім»ї.

Відповідно до ч.1 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя.

Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно роз'яснень, викладених у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції не взяв до уваги зазначені роз'яснення, не встановив дійсні обставини заявленого позову про розірвання шлюбу, причини звернення з позовом, фактичне збереження спільного проживання однією сім»єю, збереження спільного господарства та сімейних відносин. Також суд не врахував того, що у сторін є двоє дорослих дітей, які проживають разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_2

У відповідності до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12. 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», - рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст.215 ЦПК.

Виходячи із змісту даного пункту постанови, у рішенні повинні бути наведені мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї неможливим.

Проте, оскаржуване рішення достатніх мотивів для розірвання шлюбу між сторонами не містить.

Судом апеляційної інстанції також не встановлено передбачені законом підстави розірвання шлюбу, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і що сім'ю не можна зберегти.

Крім того, позивачем подавалося заяву до апеляційного суду про залишення без розгляду позову про розірвання шлюбу, що свідчить про відсутність у нього переконання про необхідність розірвання шлюбу. Такі вагання відповідач пов»язує з його нестабільним станом здоров»я, періодичне лікування чоловіка через психічні розлади.

Таким чином, колегія суддів приймає доводи апеляційної скарги та приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції на підставі ч.1ст.309 ЦПК підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в позові про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.303, п.2ч.1ст.307, п.1,3,4 ч.1 ст.309, ч.2ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 квітня 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

У позові ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржене протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_5