РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Єригіної І.М.

за участі секретаря Олянін Д.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування якої вказала, що вони з відповідачем одружені з 26 червня 1973 року. Від спільного життя сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2014 року через сварки, різні погляди на сімю та шлюб, через втрату любові, відсутність взаємоповаги та взаємодопомоги. У звязку з чим, позивач вважає, що немає сенсу підтримувати сімейне життя, а тому просить розірвати шлюб з відповідачем.

Позивачка надала до суду письмову заяву в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідач надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, згодний на розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності.

Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 26 червня 1993 року дійсно було укладено шлюб, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ТП № 131691, актовий запис № 1058. Від спільного життя сторони малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем.

Сторони однією родиною не проживають, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їхній дитині.

Примирення між позивачем та відповідачем неможливе.

Cпору про місце проживання дитини немає.

Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

У відповідності до ч. 4. ст. 56 СК України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі вищевикладеного, згідно ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 червня 1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 1058.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.М. Єригіна