Справа№751/361/14
Провадження №6/751/2322/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н. В.

при секретарі Страшна Т. П.

з участю стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові справу за заявою старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_2 про визнання судом відмови стягувача ОСОБА_1 від примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_3,

Встановив:

Старший державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання відмови стягувача ОСОБА_1 від примусового виконання рішення суду, на підставі якого Новозаводським районним судом м.Чернігова 21.03.2014 року видано виконавчий лист № 751/361/14 про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2014 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.62).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист №751/361/14 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вказує, що в процесі виконання стягувач звернулася до державного виконавця із заявою про відмову від примусового виконання вказаного рішення суду, а також повідомила про відсутність заборгованості по сплаті аліментів станом на 09.11.2015 року. Посилаючись на ст.372 ЦПК України просить прийняти відмову стягувача від примусового виконання виконавчого листа.

Стягувач в судовому засіданні підтримала заяву, просила задовольнити. Наслідки відмови від примусового виконання рішення суду їй зрозумілі.

Державний виконавець та боржник в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, в матеріалах справи наявна заява державного виконавчця про розгляд справи без його участі.Суд вважає за можливе розглядати справу без їх участі.

Вислухавши стягувача, дослідивши матеріали справи №751/361/14, оцінивши наведені підстави для прийняття відмови стягувача від примусового виконання рішення суду, суд приходить до наступного.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.03.2014 року стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2014 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.52-54).

На підставі вказаного рішення 21 березня 2014 року видано виконавчий лист 751/361/14 (а.с.64).

В наступному, 03 грудня 2014 року державним виконавцем Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрито провадження з примусового виконання рішення суду на підставі виконавчого листа 751/361/14 (а.с.65).

Як вбачається із матеріалів справи, 09 листопада 2015 року ОСОБА_1 стягувач за виконавчим листом 751/361/14 звернулась до Деснянського ВДВС з заявою про відмову від примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей (а.с.63).

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦПК України, мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання.

Стягувач при відмові від примусового виконання рішення втрачає право повторно предявити виконавчий документ до виконання. Зазначені наслідки в судовому засіданні розясненні стягувачу та їй зрозумілі.

Враховуючи, що заява стягувача про відмову від примусового виконання рішення суду є її особистим волевиявленням, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, у відповідності до ст. 372 ЦПК України, приймає відмову стягувача від примусового виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.10, 60, 293, 372 ЦПК України ст. 12, 49 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

Ухвалив:

Заяву старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_2 про визнання судом відмови стягувача ОСОБА_1 від примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_3 - задовольнити.

Прийняти відмову стягувача ОСОБА_1 від примусового виконання рішення суду 751/361/14 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2014 року і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні під час її проголошення - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Маслюк