МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2015 р. Справа № 370/2839/15-ц

Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Устимчук М.Ю., при секретарі Гребінській Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Макарів справу за позовом ОСОБА_1 до Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області (далі відповідач), в якому просила визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0291 га з кадастровим номером :01:010:5011 та ? частину земельної ділянки площею 0,250 га з кадастровим номером :01:010:5010, які розташовані в с. Ясногородка Макарівського району, та які залишились після смерті її чоловіка ОСОБА_2, який помер 19.12.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона як дружина померлого є спадкоємицею першої черги за законом та спадщину після смерті чоловіка прийняла своєчасно. Проте, державний нотаріус Броварської міської державної нотаріальної контори своєю постановою від 02.07.2015 року відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину на вказані вище земельні ділянки, в звязку з тим, що нотаріус не має можливості визначити склад спадкового майна, оскільки майно перебуває у спільній сумісній власності.

Позивач в судове засідання не прибула, через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач також подав до суду письмову заяву, в якій просив слухати справу у відсутності її представника.

Дослідивши письмові матеріали справи та матеріалами спадкової справи № 120/2015 до майна померлого 19.12.2014 року ОСОБА_2, заведеної Броварською міською державною нотаріальною конторою Київської області, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

05.02.1967 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб, про що було зроблено актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯК №0269927, видане 05.02.1967 року Ясногородською сільською радою Макарівського району Київської області, копія якого міститься в матеріалах справи.

19.12.2014 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №324487, видане 19.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1007, копія якого міститься в матеріалах справи.

За життя ОСОБА_2 не склав заповіту, а тому після його смерті 19.12.2014 р. відкрилася спадщина за законом.

Так, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом, до якої, окрім іншого спадкового майна, увійшли: частина земельної ділянки площею 0,0291 га, кадастровий номер - :01:010:5011, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, село Ясногородка, яка належала на праві спільної сумісної власності спадкодавцю ОСОБА_2 згідно Свідоцтва про право власності, індексний №20749185, виданого Реєстраційною службою Макарівського районного управління юстиції 19.04.2014р.; частина земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер - :01:010:5010, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, село Ясногородка, яка належала на праві спільної сумісної власності спадкодавцю ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія Р2 №369024, виданого 10.09.2003 року Ясногородською сільською радою Макарівського району Київської області.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається із спадкової справи №120/2015 до майна померлого 19.12.2014 року ОСОБА_2, у визначений законом строк позивачка ОСОБА_1, звернулась до Броварської міської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 та на частину спадкового майна, а саме: грошові вклади та акції з відповідними дивідендами АТ «Ощадбанк»; ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що по вул. Підлісна, 10 в с. Ясногородка; земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :01:015:0007; земельну ділянку площею 3,2900 га з кадастровим номером :02:007:0132; ? частина квартири АДРЕСА_1, отримала відповідні свідоцтво про право на спадщину за законом, у тому числі з урахуванням ? частки від якої відмовився син померлого ОСОБА_3.

Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом судом не встановлено, що підтверджується матеріалами згаданої спадкової справи №120/2015.

Проте, державний нотаріус Броварської міської державної нотаріальної контори своєю постановою від 02.07.2015 року відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки площею 0,0291 га з кадастровим номером :01:010:5011 та частину земельної ділянки площею 0,250 га з кадастровим номером :01:010:5010, які розташовані в с. Ясногородка Макарівського району, в звязку з тим, що нотаріус не має можливості визначити склад спадкового майна, оскільки майно перебуває у спільній сумісній власності.

Так, 15 березня 1997 року ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2, купили земельну ділянку площею 0,536 га, що знаходиться на території с.Ясногородка Макарівського району Київської області, надану для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства в межах згідно з планом (копія договору купівлі-продажу земельної ділянки міститься в матеріалах справи).

Згодом, 10.09.2003 року ними було отримано державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №369024, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №805, в якому зазначено, що власниками земельної ділянки площею 0,536 га в межах згідно з планом, яка розташована на території с.Ясногородка є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

22 грудня 2004 року ними було подаровано частину зазначеної вище земельної ділянки, розміром 0,250 га для ведення ОПГ ОСОБА_4 (договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 за реєстровим №8987).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.04.2014р. індексний №20749185 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.04.2014р. індексний №20749279, земельна ділянка площею 0,0291 га, кадастровий номер :01:010:5011, що розташована в с.Ясногородка Макарівського району Київської області на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.04.2014р. індексний №20106656, земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер :01:010:5010, що розташована в с.Ясногородка Макарівського району Київської області на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

З наведених вище документів вбачається, що згадані земельні ділянки перебувають у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2.

Відповідно до статті 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до статті 70 Кодексу у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені вище земельні ділянки було придбано позивачкою та її покійним чоловіком ОСОБА_2 за час шлюбу, а тому оскільки розмір часток в договорах купівлі-продажу не визначено, відповідно до вищенаведених норм законодавства їх частки у вказаному спільному майні є рівними, тобто кожному належить по ? частині вказаного майна.

Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1226 Кодексу частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

У відповідності до статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно підпункту 3.14 пункту 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1, прийняла частину спадщини та отримала відповідні свідоцтво про право на спадщину за законом, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає, вважається, що вона прийняла усю спадщину померлого ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги, а тому позовні вимоги про визнання за нею в порядку спадкування права власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0291 га з кадастровим номером :01:010:5011 та ? частину земельної ділянки площею 0,250 га з кадастровим номером :01:010:5010, які розташовані в с. Ясногородка Макарівського району, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.1218, 1223, 1261, 1267 -1270 ЦК України, ст.ст. 3, 58-61,79, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2, який помер 19.12.2014 року, яке складається з:

- 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0291 га, кадастровий номер - :01:010:5011, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, село Ясногородка, що належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 згідно Свідоцтва про право власності, індексний №20749185, виданого Реєстраційною службою Макарівського районного управління юстиції 19.04.2014р.;

- 1/2 частини земельної ділянки площею 0,250 га, кадастровий номер - :01:010:5010, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, село Ясногородка, що належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серія Р2 №369024, виданого 10.09.2003 року Ясногородською сільською радою Макарівського району Київської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий М.Ю. Устимчук