Провадження № 2/522/2815/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Івченка В.Б.,

при секретарі Школа О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування свідоцтва про право власності на частку квартири та приведення обєкту в попередній стан,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, за участю третьої особи виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування свідоцтва про право власності на 394/1000 частини квартири АДРЕСА_1, видане 28.10.2010 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_3 та приведення обєкту в попередній стан, мотивуючи свої вимоги тим, що комунальна квартира АДРЕСА_2, належить позивачам на праві спільної часткової власності згідно свідоцтва про право власності на 534/1000 частки від 13.06.1994 року, яке було зареєстровано в ОМБТІ у книзі № 88 пр. стр. 96 реєстр 204 від 14.06.1994 року.

Загальна площа квартири №8 - 132,5 кв.м, з яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 70,7 кв.м, та у спільному користуванні знаходяться коридор, кухня, умивально-душова кімната та вбиральня. Квартира розташована на другому поверсі три поверхового будинку і вхід в неї здійснюється із сходової клітки чорного входу.

Окрім них, в квартирі є ще два співвласника, один з яких - ОСОБА_3, який, у квітні 2003 року, у інших сусідів, придбав 252/1000 частини комунальної квартири.

Добросусідських відносини із відповідачем не склалось, оскільки він постійно порушує права співвласників квартири, зокрема проводить будівельні роботи на спільній території проживання без погоджень з сусідами, облаштував із комунальної квартири офіс, відтак позивачі змушені постійно захищати свої права в правоохоронних органах та органах влади про що свідчать численні звернення.

В то же час, ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси, справа № 522/695/14 ц, із позовною заявою до ОСОБА_1 про спростування недостовірної інформації оскільки, на його думку, її скарги та звернення до різних державних органів відносно незаконності здійсненного ним переобладнання комунальної квартири є недостовірною інформацією та відшкодування матеріальної шкоди, яка виникла внаслідок його страждань із-за такої інформації. В ході розгляду справи № 522/695/14 ц, а саме у вересні 2014 року, представником відповідача було надано суду свідоцтво про право власності видане 28 жовтня 2010 року виконавчим комітетом Одеської міської ради, згідно якого ОСОБА_3 належить 394/1000 квартири АДРЕСА_3.

Про існування цього свідоцтва, як правоустановчого документа, позивачам не було відомо. Проте із нього видно, що відповідач без їх відома перерозподілив частки володіння та користуваням спільною квартирою, незважаючи на їх постійні скарги, оскільки, починаючи із 2003 року, із моменту придбання частки квартири, відповідач постійно перебудовує квартиру та погіршує умови проживання сусідів, зокрема:

ОСОБА_3 без узгодження із сусідами, прибудував, замість наявного раніше в ній невеликого балкона, капітальну прибудову близько 30 кв.м, в його техпаспорті значиться верандою, яка тримається на палях та розташована на території сусіднього двору по вул. Єврейській, 13. Далі відповідач приєднав площу цієї прибудови до своєї частки житлової площі в квартирі позивачів за адресою: АДРЕСА_4, що збільшило його ідеальну частку власності частки квартири, збільшило сумарну ідеальну частку по всій комунальній квартирі, яка тепер збільшилася і не дорівнює первісній 1 (одиниці), що безумовно порушило права позивачів як співвласників та змінило частку власності.

Відповідач, не користуючись спільною кухнею, перетворив її в сарай, заваливши будівельними матеріалами, різними предметами та сміттям, чим порушив санітарно-гігієнічні норми приміщення та позбавив співвласників можливості користування ним для приготування їжі.

Крім цього відповідач переобладнав житлове приміщення спільної комунальної квартири №8, під свій офіс (основний вид діяльності: роботи в галузі архітектури), придбавши квартиру №13 він приєднав її до своєї частини комунальної квартири №8, чим розширив свій офіс.

Позивачі наголошують на тій обставині, що підприємство ОСОБА_3 - ПП «АРХМАЙСТЕР» зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в якій він проживає, в той же час частину комунальної квартири № 8 і квартира № 13, він використовує під офіс, що погіршує їх житлові умови.

Проживаючи в квартирі №11, яка розташована під комунальною квартирою №8 позивача, відповідач встановив на труби холодного та гарячого водопостачання вентилі, якими перекриває надходження води в комунальну квартиру.

Також, без відома та згоди позивачів, відповідач зруйнував умивально-душову кімнату загального користування, чим позбавив їх можливості користуватись цією кімнатою, перебудовав свiтлоповiтрянний ліхтар, у який виходять вiкна спільної кухнi, вбиральнi, умивально-душовой кiмнати, а також вiкна усiх сусiдiв верхнього поверху, встановив перекритя (стелю) мiж другим та третім поверхами, також демонтував частину стіни цього лiхтаря, встановивши в нього вiкно у двір по вул. Єврейської, буд. №13, що позбавило повітряобміну та природного оствітлення приміщень їх частки квартири.

Представник позивача ОСОБА_1, яка є представником за довіреністю позивача ОСОБА_2 в судове засіданні не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутність, вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 534/1000 частин квартири №8 у буд.№33 по вул Пушкінській в м. Одесі, які складають 70,7 кв.м. кімнати у квартирі спільного заселення загальною площею 132,5 кв.м., що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, видане 13.06.1994 року УЖКГ Виконкому Одеської міської ради народних депутатів. Свідоцтво про право власності на житло зареєстровано та записано у реєстрову книгу за №11-2854 від 13.06.1994 року.

Згідно копії технічного паспорту на квартиру№8 у буд.№33 по вул Пушкінській в м. Одесі, виданого ОСОБА_5, до приміщень спільного користування входять: 1-коридор, 2-кухня, 3-умивальна кімната, 4-вбиральня.

Згідно копії договору дарування від 24.04.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстровий номер 909, ОСОБА_7, ОСОБА_8 подарували, а ОСОБА_3 прийняв в дар 252/1000 частин пятикімнатної квартири №8 у буд.№33 по вул Пушкінській в м. Одесі.

Внаслідок проведення ОСОБА_3 будівельних робіт з реконстукції належної йому частини квартири, без згоди співвласників, чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_9 звертався до Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з метою усунення порушень у володінні приміщеннями квартири спільного користування, у відповідь на заяву була винесена постанова про відмову у порушенні кримінальної псрави від 21.12.2011 року та 27.05.2012 року, що встановлено судовим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.11.2014 року за №522/695/14-ц за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Крім того, згідно вищезазначеного рішення, з метою захисту своїх порушених житлових прав у жовтні 2013 року ОСОБА_1 також зверталась з заявами на адресу Прокурора Одеської області, Інспекції державногоархітектурно-будівельного контролю в Одеській області.

Рішенням суду від 06.11.2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Одеської області у задовленні апеляційної скарги ОСОБА_3 відмовлено. Рішення суду набрало законної сили.

Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 25.12.2007 року №2641 затверджено акт державної приймальної комісії від 15.11.2007 року про прийняття в експлуатацію закінченого реконструкцією обєкту частини комунальної квартири №8, розташованої в житловому будинку за адресою: вулиця Пушкінська, 33, з улаштуванням балкону. Вважати зазначену частину комунальної квартири (252/1000 частин) прийнятою в експлуатацію, власником якої є ОСОБА_3. Загальна площа комунальної квартири складає 160,3 кв.м., житлова площа 27,4 кв.м.

Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 20.10.2010 року за №1135 на підставі звернення ОСОБА_3, довідки КП «ОМБТІ та РОН» про розрахунок ідеальних часток було затверджено розрахунок ідеальних часток у квартирі №8 по вул Пушкінській, 33 в м. Одесі у такому відношені: ОСОБА_3 394/1000 частин у квартирі АДРЕСА_5, загальною площею 160,3 кв.м.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Підпунктом 1.4.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року N76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207, передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

У відповідності до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 45 від 24.01.2006 року, власник та наймач (орендар) квартири зобовязаний не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів. Фізичні і юридичні особи зобов'язані отримувати в установленому законодавством порядку дозвіл на виконання робіт, пов'язаних з будівництвом нового об'єкта архітектури.

Відповідно до п. 1.4.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року, для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи:

- копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення;

- копія поверхових планів, завірених в установленому порядку;

- проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку,

- згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Згідно п.1.4.6. зазначених правил власник, що припустив самовільне перепланування чи переобладнання житлового приміщення зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Згідно ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» при плануванні та забудові територій здійснення містобудівної діяльності повинно бути забезпечено з урахуванням державних та громадських інтересів а також з урахуванням законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України із урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом.

Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно до ч. 2 п. 1.4.6 Наказу «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затвердженого Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства», у разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, роботи по проведенню приміщення до попереднього стану виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, приміщення вирішується у судовому порядку.

Крім того, відповідач своїми діями порушив вимоги ст. 152 ЖК України, ст. 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність». Так, відповідно до ст. 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність» будівництво (реконструкція) об'єкта здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил.

Згідно до ст. 29 ЗУ «Про планування і забудову територій» особа, яка має бажання провести реконструкцію, повинна отримати в інспекції архітектурно-будівельного контролю дозвіл на проведення робіт по реконструкції приміщення.

Здійснення робіт без відповідного дозволу на їх виконання вважається самовільним і тягне за собою відповідальність відповідно до діючого законодавства.

Проведення відповідачем робіт з самовільного будівництва без належним чином затвердженого проекту та дозвільної документації становить загрозу нанесення шкоди мешканцям суміжних квартир, порушенням чи значним відхиленням від діючих архітектурно-будівельних, протипожежних, санітарних та інших норм.

Відповідно до п.5, 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України №6 від 30.03.2012 року», відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути предявлено.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК).

Враховуючи те, що ОСОБА_3 без згоди співвласників здійснив реконструкцію квартири, житлове приміщення не використовується за призначенням, а саме для проживання, приміщення спільного користування не придатні для їх використання співвласниками за їх цільовим призначенням, внаслідок проведення відповідачем реконструкції належної йому частини квартири, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів про приведення обєкту в попередній стан підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про визнання нечинним свідоцтва про право власності на 394/1000 квартири АДРЕСА_6, виданого 28 жовтня 2010 року виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_3 суд виходить із наступного:

Відповідно до ст. 18 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (чинним на момент видачі спірного свідоцтва) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором речових прав на нерухоме майно під час державної реєстрації, підтверджує юридичний факт виникнення права власності на нерухоме майно.

Свідоцтво є офіційним документом встановленого зразка, та видається:

1) фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна;

2) членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески;

3) юридичним особам у разі внесення до статутного фонду (статутного або складеного капіталу) об'єктів нерухомого майна їх засновниками (учасниками);

4) фізичним особам та юридичним особам, які в разі ліквідації (реорганізації) юридичної особи отримали у власність у встановленому законодавством порядку нерухоме майно юридичної особи, що ліквідується (реорганізується);

5) фізичним особам та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників (учасників) юридичної особи за рішенням органу, уповноваженого на це установчими документами, отримали у власність об'єкт нерухомого майна, переданий їм;

6) реабілітованим громадянам, яким повернуто у власність належні їм об'єкти нерухомого майна;

7) у разі виділення окремого об'єкта нерухомого майна зі складу об'єкта нерухомого майна, що складається із двох або більше об'єктів;

8) фізичним та юридичним особам на об'єкти нерухомого майна, які в установленому порядку переведені з житлових у нежитлові і навпаки;

9) в інших випадках, встановлених законом.

Кожна з підстав видачі свідоцтва, передбачена статтею 18 Закону, має свої особливості, що зумовлені юридичною природою права власності на конкретний обєкт нерухомого майна.

Зокрема, якщо йдеться про видачу свідоцтва фізичним та юридичним особам на новозбудовані та реконструйовані обєкти нерухомого майна необхідно звернути увагу на положення ст. 331 ЦК України, відповідно до якої право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Необхідним є подання документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом обєкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Такими документами може бути зокрема декларація про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрована в установленому порядку Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами, інше.

В той же час, відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, тобто при здійсненні реконструкції нерухомого майна обовязковою умовою є згода співвласника такого майна, в даному випадку позивача, яка, в свою чергу заперечує про надання такої згоди, а відповідач такі заперечення не спростував.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право власності на 394/1000 квартири АДРЕСА_6 від 28 жовтня 2010 року було видане ОСОБА_3 виконавчим комітетом Одеської міської ради без згоди співвласників квартири, що призвело до порушення процедури видачі такого свідоцтва, яка визначена діючим законодавством України, та чим були порушенні законні права та інтереси позивачів, а також оспорюване свідоцтво не відповідає вимогам закону, зокрема ст.18 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З урахуванням вищевказаного, оцінивши встановлені по справі обставини у всій їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування свідоцтва про право власності на частку квартири та приведення обєкту в попередній стан, необхідно задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 328, 358, 383 ЦК України, Законом України «Про архітектурну діяльність», Законом України «Про основи містобудування», Законом України «Про планування і забудову територій»ст.ст.10, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування свідоцтва про право власності на частку квартири та приведення обєкту в попередній стан задовольнити.

Визнати нечинним свідоцтво про право власності на 394/1000 квартири АДРЕСА_6, виданого 28 жовтня 2010 року виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_3.

Зобовязати ОСОБА_3 за власний рахунок привести приміщення квартири АДРЕСА_7 в попередній стан, а саме станом на 2003 рік згідно технічного паспорту квартири на 2003 рік, шляхом:

- знесення збудованого ним балкону-віранди;

- відновлення свiтлоповiтрянного ліхтаря;

- відновлення кухні, вбиральні, коридорів;

- відновлення умивально-душової кімнати,

- відновлення водонапірної та зливної арматур станом на 2003 рік.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 365 (триста шістдесят пять) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_10