№ производства 2/646/2048/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2015 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Чудновської І.І.,

при секретарі судового засідання Пашкові Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - правонаступник Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_3 України, про визнання бездіяльності протиправної та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»- правонаступник Акціонерного комерційного іноваційного банку «УкрСиббанк», третя особа- Національний банк України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначив, що 12.06.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір та заставу транспортного засобу про отримання позивачем кредиту у сумі 21060,00 доларів США .

Позивач зазначає, що право власності зазначених коштів на нього не перейшло, валютний рахунок на який би поступали 21060,00доларів на його імя не відкривався, заявки на конвертацію 21060,00 доларів США в грошову одиницю України позичальник не подавав, заяви про перерахування цих коштів в оплату нерухомості не подавалась. Вказуючи на це, позивач звернувся до відповідача з запитом від 30.08.2015 року та просив надати з питань у ньому зазначених, зокрема з приводу діяльності банку повязаної зі здійсненням валютних операцій, але відповіді не отримав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, та наголосив на те, що відповідь, він все ж таки, отримав, але не повної відповіді, оскільки банк послався на банківську таємницю та не надав запитуваної інформації. Посилаючись на вказані обставини, на положення Цивільного Кодексу України, позивач просив суд визнати бездіяльність відповідача щодо не надання повної відповіді на його запит протиправної та зобовязати банк надати позивачу інформацію на запит від 30.08.2015 року.

Представник відповідача заперечував щодо заявлених позовних вимог та пояснив суду, що з запитом про надання інформації звертався громадянин ОСОБА_2 надавши копію довіреності від ОСОБА_1 в якій не було зазначено правомочносте ОСОБА_2 Крім того, представник відповідача наголосив на те, що на наступний день після звернення до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» не дочекавшись відповіді позивач вже звернувся до суду з позовною заявою (відповідно до поштового конверту 31.08.2015 року) про визнання бездіяльність відповідача противоправною. Зобовязати відповідача надати інформацію на запит ОСОБА_1 від 30.08.2015 року . Крім того, звернення позивача було передчасним до суду щодо неотримання відповіді на запит.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Судом достовірно встановлено, згідно копії запиту про надання інформації від 30.08.2015 року, ОСОБА_2, який діяв від імені ОСОБА_1, звернувся до відповідача із запитом про інформацію та просив надати йому інформацію, що стосується укладеного ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсиббанк» договору № 0 від 12.06.2008 року .

У позовній заяві позивач наголошує на неотриманні відповіді на вищезазначений запит.

В судовому засіданні представник позивача наголосив на те, що відповідь він все ж таки отримав на протязі розгляду справи судом, але не в повної відповіді на його думку, оскільки банк послався на банківську таємницю та не надав запитуваної інформації. Посилаючись на вказані обставини, на положення Цивільного Кодексу України, позивач просив суд визнати бездіяльність відповідача щодо не надання повної відповіді на його запит протиправної та зобовязати банк надати позивачу інформацію на запит від 30.08.2015 року.

Суд зазначає, що позивач звернувся до відповідача з запитом від 30.08.2015 року, не дочекавшись відповіді, а саме на наступний день, вже 31.08.2015 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання бездіяльності відповідача та зобовязати відповідача надати інформацію на запит ОСОБА_1 від 30.08.2015 року у строк встановлений чинним законодавством.

Суд вважає, що звернення позивача було передчасним.

Суд встановив, що відповідно до копії договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 0 від 12.06.2008 року між сторонами по справі було укладено кредитний договір про надання позивачу 21062,00 доларів США, що порівнює еквіваленту 102218,10 гривень за курсом НБУ на день укладання договору.

Як вбачається з матеріалів справи до зазначеного запиту на підтвердження своїх повноважень ОСОБА_2 було надано довіреність від ОСОБА_1 від 21.03.2014 року.

Відповідно до положень статті 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чиним виключне право повіреного.

Статтею 1003 Цивільного Кодексу України встановлено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

З аналізу зазначених норм вбачається, що повноваження представника особи чітко встановлюються довіреністю, представник має право на вчинення тільки тих дій від імені довірителя, які передбачені довіреністю.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги зміст довіреності від 21.03.2014 року, яка була надана до запиту на інформацію і визначала повноваження ОСОБА_2,який підписав запит від 30.08.2015 року, остання не містила інформації щодо надання ОСОБА_2повноважень на отримання інформації, яка містить банківську таємницю стосовно ОСОБА_1, а тому суд приходить до висновку, що відповідач в наданні відповіді на запит правомірно послався на ЗУ «Про банки та банківську діяльність» стосовно порядку розкриття банківської таємниці.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги положення статті 3 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають в звязку з тим, що судом не встановлено порушення прав позивача з боку банку на отримання інформації і за для реалізації права на інформацію позивач не позбавлений можливості самостійно звернутися до банку з відповідною заявою, або ж через свого представника, повноваження якого будуть належним чином підтвердженні згідно вимог Цивільного Кодексу України.

Керуючись статтями 10,11,60,209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - правонаступник Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_3 України, про визнання бездіяльності протиправної та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 07.12.2015 року.

Суддя: І.І. Чудновська