Справа № 462/3449/15 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/4961/15 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 08 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 08 червня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить рішення змінити в частині розміру і способу стягнення аліментів, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_8 аліменти в розмірі 1/10 частини зі всіх видів доходу відповідача щомісячно, або стягнути на утримання дочки тверду грошову суму у розмірі 3000 грн. щомісячно. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що судом не було з'ясовано та враховано матеріального стану сторін, їх доходів, не взято до уваги встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не враховано, що обов'язок утримувати неповнолітню дитину покладається на обох батьків. Крім цього, відповідач зазначає, що має мінливий дохід, а позивачка не надала суду жодних доказів, які б підтверджували необхідну потребу чотирирічної дитини в щомісячних аліментах в розмірі майже 7000 грн. Також, зазначає, що судом не взято до уваги той факт, що відповідач надає допомогу батькам, зокрема мамі для виплати нею боргу за квартиру.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та його представника на підтримання апеляційної скарги, позивача та її представника в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову частково, виходив з того, що позивач не надає матеріального утримання на дитину сторін добровільно, має постійне місце роботи, немає на утриманні інших дітей, допомагає батьку, який є непрацездатним та інвалідом III групи.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону, а певні обставини, які суд вважав встановленими не доведені.

Так, відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Ч.1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Також, у відповідності до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Окрім наведеного, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Як вбачається із наведеного вище, судом не з'ясовано належним чином та не враховано при визначенні розміру аліментів доходів сторін; склад їх сімей на даний час; не належним чином враховано розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, витрати на утримання дитини, про необхідність яких заявляє позивач, обставини добровільного надання матеріального утримання на дитину відповідача та ін.

Дійсно, як встановлено судовим рішенням та сторонами не оспорюється за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі з 15.05.2010 року по 13.04.2015 року, у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_8. Сторони з січня 2015 року проживають окремо та донька сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Однак судом не враховано те, що позивач на даний час не працює, займається пошуком роботи, існує фактично на кошти, які надавав їй у добровільному порядку відповідач та аліменти, що сплачуються її першим чоловіком на утримання її другої дитини, яка теж проживає з нею, віком 8 років. Її витрати на утримання квартири у якій вона проживає разом із двома малолітніми дітьми складають зі слів позивача 2500 грн. на місяць. Діти відвідують дошкільний заклад.

Крім цього, судом не враховано, те, що по відповідачем здійснювалась оплата за відвідування дитиною сторін ДНЗ у січні та лютому 2015 року, а також після початку роздільного проживання неодноразово надсилались кошти на утримання. Так у березні 2015 року надіслано 7 тис. грн., у квітні 2015 року 11400 грн., у травні 350 грн.

Також, судом не у повній мірі враховано доходи відповідача, що становлять нерівномірні, однак постійні, сталі, щомісячні прибутки, як приватного підприємця та становлять за перший квартал 2015 року - 79073,76 грн.

Також, судом не було враховано прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» складає - 1032 грн.

Також, суд не врахував і пояснень позивача щодо необхідних витрат на звичні щомісячні потреби дитини, а саме в розмірі біля 3000 грн.

Вказане судом апеляційної інстанції встановлено із пояснень сторін та їх представників, свідоцтв про народження ОСОБА_8, свідоцтва про шлюб сторін, копії паспорту позивача акту з фактичного місяця проживання позивача від 14.05.2015 року платіжних доручень про перерахунок коштів відповідачем позивачу та ДНЗ, даних про позивача як приватного підприємця, довідки з місця проживання відповідача про склад його сім'ї, рішення про розірвання шлюбу між сторонами, податкової декларації про доходи відповідача (а.с. 4, 5, 6, 22, 25, 32-40, 41, 42, 44, 55-56, 65-66).

Зважаючи на вказане слід вказати про те, що розмір аліментів, що визначений судом є завищеним та призводитиме до отримання позивачем надлишкових, окрім необхідних для утримання дитини, - коштів.

Враховуючи наведене та те, що позивач не працює; у позивача на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, батьком однієї з яких є відповідач; доходи відповідача як приватного підприємця, що є стабільними однак нерівномірними; те, що сторони з січня 2015 року проживають окремо та шлюб між ними розірвано; те, що обов'язокутримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків; те, що відповідач позов визнає частково; прожитковий мінімум для дитини відповідного віку; склади сімей сторін; необхідні витрати на утримання дитини сторін, про які заявила позивач; те, що відповідачем у добровільному порядку здійснювалось надання матеріальної допомоги на утримання позивача та дитини сторін, - колегія суддів вважає, що розмір частки, що підлягає стягненню щомісячно з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на користь позивача як аліменти на утримання їх малолітньої доньки, що визначений судом першої інстанції слід зменшити з ? частини до 1/7, змінивши рішення суду в частині часткового задоволення позову. В решті рішення суду - залишити без змін. Вказаним слід визнати частково обґрунтованою апеляційну скаргу та таку задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.1-4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 8 червня 2015 року в частині часткового задоволення позову - змінити, зменшити розмір частки, що підлягає стягненню щомісячно з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, як аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ? до 1/7, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті рішення суду - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 121,8 грн. сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: В.Я. Бакус

Т.А. Гірник