Провадження № 4-с/761/161/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, суб'єкти оскарження: державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Макодзеба Олександр Сергійович,-

в с т а н о в и в :

В червні 2015 р. заявник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на дії державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Макодзеби О.С. (далі по тексту - державний виконавець), в якій просив суд: визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про оголошення розшуку майна боржника неправомірними; скасувати постанову про розшук майна божника від 23 березня 2015р. у ВП №45676266; зобов'язати державного виконавця зняти з розшуку майно, яке зазначене у постанові про розшук майна боржника від 23 березня 2015р. за виконавчим провадженням № 45676266.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 23 березня 2015р. державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортних засобів, які належать останньому. Враховуючи, що державним виконавцем не було вчинено жодних дій на встановлення місцезнаходження даних автотранспортних засобів, а відразу оголошено їх у розшук, сторона заявника звернулась до суду із даною скаргою, оскільки, на думку заявника, оскаржувана постанова винесена з порушенням процесуального порядку, суттєво звужує права заявника та унеможливлює відчуження зазначеного майна.

Крім того, сторона заявника клопотала перед судом про поновлення пропущеного процесуального строку на подачу даної скарги.

Учасники процесу в судове засідання не з'явились, своїх уповноважених представників не направили, при цьому, про день та час розгляду скарги повідомлялись відповідно до встановленого законом порядку. Враховуючи швидкоплинність процесу із розгляду даної категорії справ, а також положення ст. 386 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд даної скарги за відсутності нез'явившихся осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ст. 385 ЦПК України скаргу на дії державного виконавця може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014р. за № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Беручи до уваги причини пропуску заявником строку звернення до суду із даною скаргою, суд вважає за можливе поновити останньому процесуальний строк для подання скарги.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Пунктом 1) ч. 2 цієї статті передбачено, що відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що на виконанні у державного виконавця перебуває виконавче провадження № 45676266, відкрите на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014р. по справі № 761/33222/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Комінвєст» 35666,56 грн.

05 грудня 2014р. державним виконавцем було направлено заявнику/боржнику у виконавчому провадженні постанову про відкриття виконавчого провадження та повідомлено його про строк наданий для самостійного виконання вказаного зобов'язання.

12 грудня 2014р. державним виконавцем було заявнику/боржнику у виконавчому провадженні вимогу №3584/12 про зобов'язання останнього з'явитись до державного виконавця та надати докази добровільного виконання вказаного зобов'язання.

Доказів про добровільне виконання заявником/боржником у виконавчому провадженні рішення суду, яке набрало законної сили, останнім не надано та не встановлено судом під час розгляду даної скарги.

Постановою державного виконавця від 11 березня 2015р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладено арешт на все майно що належить боржнику ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить останньому.

23 березня 2015р. державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме рухомого майна: Марка: АЗДК Модель 2140, 1988 року випуску, колір: Синій, № кузова НОМЕР_1, № шасі: НОМЕР_2 ДНЗ, - НОМЕР_7; Марка: МЛЗ Модель 8114, 1988 року випуску, колір: Синій, № кузова: 0 № шасі: НОМЕР_3, ДНЗ - НОМЕР_6; Марка: ВАЗ модель 210994, рік випуску 707 колір: Синій, № кузова: НОМЕР_4, № 0, ДНЗ - НОМЕР_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 2) ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи, а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд не вбачає підстав для визнання дій державного виконавця при примусовому виконанні рішення Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/33222/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Комінвєст» 35666,56 грн., а саме щодо винесення оскаржуваної постанови про розшук майна боржника, неправомірними, враховуючи те, що рішення суду боржником не виконується у добровільному порядку, а скасування зазначеного розшуку майна боржника, як вбачається зі змісту скарги, необхідне боржнику для відчуження розшукуваного майна та свідчить про навмисне створення перешкод у виконанні зазначеного судового рішення.

Керуючись ст. 11, 12, 17, 47 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 57, 59, 60, 383-387 ЦПК України, п. 16 постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014р. за № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд, -

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання скарги на дії державного виконавця, суб'єкти оскарження: державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Макодзеба Олександр Сергійович.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, суб'єкти оскарження: державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Макодзеба Олександр Сергійович - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: