АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц-796/8355/2015 р. Головуючий в 1 інстанції- Леонтюк Л.К. Доповідач - Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«19» листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі

Головуючого - Барановської Л.В.

Суддів - Рейнарт І.М., Стрижеуса А.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.09.2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В С ТА Н О В И Л А :

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Зазначала, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим.

Посилаючись на вказані обставини просила позов задовольнити.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.09.2013 року шлюб розірваний.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду, закрити провадження у справі, актовий запис про розірвання шлюбу скасувати, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки доказам, неповно з'ясував обставини справи .

Апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 10 грудня 2009 року, про що зроблено актовий запис № 2124 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві /а.с. 4/.

Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, не проживають однією сім'єю, не ведуть спільне господарство, оскільки спільне життя між сторонами не склалося з причини відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного.

Як зазначено в позовних вимогах, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не бере участі у веденні домашнього господарства, не надає належного матеріального забезпечення сім"ї. Постійно проявляє до позивачки неповагу, влаштовує скандали та бійки.

Ті обставини, що сторони не проживали однією сім»єю підтверджено також тим, що ОСОБА_4 не була обізнана із засудженням ОСОБА_3

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до обґрунтованого висновку, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 може бути розірваний.

Судом встановлено, що спору про поділ майна на даний час не існує .

Суд повно та всебічно з»ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків рішення суду не спростовують. Посилання ОСОБА_3 на те, що він не був обізнаний про розгляд в суді даної справи необґрунтовані, оскільки в травні 2013 р. його було повідомлено судом про судове засідання, яке мало відбутись 22.07.2013 р., про що свідчить його розписка від 27.05.2013 р. (а.с.11)

Відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Між тим, рішення суду є законним і обґрунтованим, постановлено відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.09.2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді