Провадження № 2/201/3671/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 листопада 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді Ходаківського М.П.,

при секретарі Поддєлковій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «ОСОБА_1 банк розвитку» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2про стягнення заборгованості.

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що 26 листопада 2013 року між ПАТ «ОСОБА_1 Розвитку» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № IKCASHVG.149918.004. Відповідно до умов кредитного договору банк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 29 870,00 грн. строком до 25.11.2016, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних та сплатою комісії за надання кредитних коштів у розмірі 1,00 % від суми кредиту по договору щомісячно в період сплати. Банк виконав свої обов'язки згідно приписів кредитного договору №IKCASHVG.149918.004 від 26 листопада 2013 року у повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання передбачені кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 30 липня 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 25 494,81 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розгляд справи провести за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області, причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів і доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 26 листопада 2013 року між ПАТ «ОСОБА_1 Розвитку» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № IKCASHVG.149918.004.

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору банк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 29 870,00 грн. строком до 25.11.2016, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних та сплатою комісії за надання кредитних коштів у розмірі 1,00 % від суми кредиту по договору щомісячно в період сплати.

Відповідно до п. 1.4, 1.6 договору банк виконав свої обов'язки згідно приписів кредитного договору №IKCASHVG.149918.004 від 26 листопада 2013 року у повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання передбачені кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 30 липня 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 25 494,81 грн., яка складається з:

-поточна заборгованість по тілу кредиту 14 359,66 грн.;

-прострочена заборгованість по тілу кредиту 4 899,94 грн.;

-поточна заборгованість за процентами 142,44 грн.;

-прострочена заборгованість за процентами 1 510,59 грн.;

-заборгованість по комісії 1 792,20 грн.;

-сума пені 1 547,72 грн.;

-сума штрафу 1 242,26 грн.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу щодо погашення заборгованості, проте в добровільному порядку відповідачем дана вимога не була виконана.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Положення ст. 627 ЦК України встановлюють, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України договір укладений сторонами має умови, які повинні виконуватися.

Оцінюючі всі докази досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності та приймаючи до уваги, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором № IKCASHVG.149918.004 від 26 листопада 2013 року не виконав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за даним кредитним договором.

На підставі постанови Правління НБУ від 27 листопада 2014 року № 743 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 листопада 2014 року № 132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР», згідно з яким з 28 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВБР».

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 526, 527, 610, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк розвитку»заборгованість за кредитним договором № IKCASHVG.149918.004 від 26 листопада 2013 року в сумі 25 494 (двадцять пять тисяч чотириста девяносто чотири) гривні 81 копійка.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 254 (двісті пятдесят чотири) гривні 95 копійок.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволені заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку, при цьому строк апеляційного оскарження відраховується з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.П. Ходаківський