Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1477/15-ц
Провадження № 2/674/725/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці, в порядку ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Лисогірської сільської ради

Дунаєвецького району Хмельницької області,

третя особа : Дунаєвецька районна державна адміністрація

Хмельницької області

про визнання недійсним державного акта на право

власності на земельну ділянку

та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування

(ціна позову 25368,49 грн.)

ВСТАНОВИВ :

13 жовтня 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненими під час судового розгляду позовними вимогами про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування (ціна позову 25368,49 грн.) посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_3.

Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну ділянку площею 2,55 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лисогірської сільської ради Дунаєвецького району, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, який виданий 23.02.2007 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина і спадкоємцем за законом першої черги стала його мати, ОСОБА_4, яка прийняла спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла і не встигла переоформити спадщину на себе.

Позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_4.

За оформленням спадщини позивачка звернулася в Дунаєвецький районний нотаріальний округ, однак згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилось після померлої ОСОБА_4, а саме на земельну ділянку площею 2,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не може в зв'язку із тим, що державний акт на зазначену земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця ОСОБА_3.

ОСОБА_3 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 розміром 2,55 в умовних кадастрових гектарах, а 22.02.2007 року на підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації № 204/2005-р. видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 площею 1,95 га, що розташована на території Лисогірської сільської ради Дунаєвецького району.

Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права.

Оскільки позивачка оформити спадщину після смерті ОСОБА_4 не може, а тому змушена звернутися за захистом свої прав до суду і просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку та визнати за нею право на дану земельну ділянку.

Позивачка ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, однак від представника позивача до суду поступила заява про розгляд справи у їх відсутності і підтримання позову.

Представник відповідача Лисогірської сільської ради Дунаєвецького району в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи: Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак від представника до суду надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд ухвалив про розгляд справи у відсутності сторін по наявних матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2,55 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лисогірської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 стала його мати, ОСОБА_4, яка прийняла спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, яка проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Лисогірської сільської ради Дунаєвецького району від 25.08.2015р. № 113, однак спадщину не оформила, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 19.12.2014 року.

Позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 за заповітом, зареєстрованим в реєстрі за № 33 від 02.08.2006 року та посвідченим секретарем виконкому Лисогірської сільської ради Дунаєвецького району на майно померлої, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, що підтверджується копіями свідоцтва про народження та одруження та копією спадкової справи № 155-2011 р., заведеною приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу від 02.11.2011 року.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19 грудня 2014 р. приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу видно, що ОСОБА_1 отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилось після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4 не може в зв'язку із тим, що державний акт на земельну ділянку, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 був виданий після смерті спадкодавця.

Відповідно до Додатку №1 Списку громадян-членів Лисогірської спілки селян с.Лисогірка Дунаєвецького району, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю Лисогірської спілки селян с. Лисогірка Дунаєвецького району Хмельницької області від 15.02..1996 НОМЕР_4, виданого Лисогірською сільською радою Дунаєвецького району ОСОБА_3 включений до списку громадян під № 124, який має право на отримання земельної частки (паю) в спілці селян, що підтверджується копією відповідного Державного акту та Додатку 1. Списку громадян-членів Лисогірської спілки селян.

Згідно копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Дунаєвецькою РДА вбачається, що 17.06.1997 року ОСОБА_3 видано сертифікат серії НОМЕР_2 від 11.02.1997 р..

Вартість земельної частки (паю), станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 становить - 25368,49 грн., що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.07.2015 року.

22.02.2007 року на підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації №204/2005-р. ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 площею 1,95 га, що розташована на території Лисогірської сільської ради Дунаєвецького району, кадастровий номер НОМЕР_5, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_6.

Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

На підставі абз. 2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ).

Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України,статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку,що державний акт на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_3, виданий ОСОБА_3 22 лютого 2007 року на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації № 204/2005-р від 23.03.2005р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_6 порушує права позивача , оскільки не відповідає вимогам закону і виданий з порушенням вимог ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України, а тому його слід визнати недійсним та скасувати його реєстрацію.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом і має право на оформлення спадщини та відповідне право на земельну частку (пай) в порядку спадкування, а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.16,25ч.4,331,346 ЦК України, ст. 152 ЗК України,ст.ст.1216,1218,1223,1268-1270 ЦК України, п.п.2,24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3, виданий ОСОБА_3 22 лютого 2007 року на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації № 204/2005-р від 23.03.2005р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_6 та скасувати запис в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_6.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 2,55 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лисогірської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області кадастровий номер НОМЕР_5, як за спадкоємицею за заповітом, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В. М. Артемчук