Справа № 584/439/15-ц
Провадження № 2/584/175/15
РІШЕННЯ

Іменем України

07.12.2015 року Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого судді Гриценко П.П.

при секретарі Захаровій І.С.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області про визнання рішення 67 сесії 6 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 27.11.2014 року недійсним та скасування його, визнання правовстановлюючого документу на землю недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

28.04.2015 року позивач звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що на підставі договорів дарування від 15.05.1969 року та купівлі-продажу від 18 жовтня 1991 року вона є власником домоволодіння № 31 по вул. Свободи в м. Путивль.

Власником сусіднього домоволодіння під № 33 по вул. Свободи в м. Путивль є ОСОБА_3, яка на підставі рішення Путивльської міської ради від 27.11.2014 року отримала у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Свободи, 33 у м. Путивль.

Протягом останніх двох років між нею та ОСОБА_3 йдуть спори щодо межі земельних ділянок між вказаними домоволодіннями, а саме через те, що відповідач і її чоловік ОСОБА_5 установили паркан, примкнувши його з обох сторін до кутів сараю, після чого межа стала проходити по одній зі стін сараю, який був побудований ще до 1917 року, в той час як згідно плану земельної ділянки (схеми) її домоволодіння від 22.07.1950 року вона мала до нього доступ, тому вважає, що відповідач таким чином перемістив межу на 40 см., що і позбавило її можливості обслуговувати сарай.

Крім того вказує, що дійсно довжина земельної ділянки як тоді, так і на теперішній час «по червоній лінії» складає 20,75 м.

Незважаючи на такі спірні відносини між нею та ОСОБА_3 та неодноразові звернення до Путивльської міської ради про відновлення межі між домоволодіннями, - Путивльська міська рада надала дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення останній у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі чого був складений вказаний проект землеустрою, рішенням Путивльської міської ради 67 сесії 6 скликання від 27.11.2014 року проект землеустрою був затверджений та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку кадастровий номер :01:006:0060, орієнтованою площею 0,1000 га, на підставі чого остання стала власником вказаної земельної ділянки.

Вважає, що, оскільки Путивльська міська рада знала про існуючий земельний спір, крім того, при складанні акту приймання-передачі межових знаків вона його не підписувала, оскільки не була згодна зі встановленою межею, тому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення 67 сесії 6 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 27.11.2014 року, та скасувати видане на його підставі свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку, крім того просить зобовязати Путивльську міську раду Путивльського району Сумської області змінити існуючу площу її земельної ділянки, шляхом зміни меж присадибних земельних ділянок між домоволодіннями по вул. Свободи № 31 та №33 в м. Путивль Сумської області.

Як позивач, так і його представник у судовому засіданні свої вимоги підтримали повністю

Відповідач ОСОБА_3 та її представник позов не визнала та суду показали, що вона, будучи власником житлового будинку № 33 по вул. Свободи в м. Путивль, звернулася до Путивльської міської ради із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за вищевказаною адресою без зміни цільового призначення категорії «землі громадської та житлової забудови» для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,1000 га., яка своїм рішенням 60 сесії 6 скликання від 26.06.2014 року її задовольнила.

Власником сусіднього домоволодіння під № 31 по вул. Свобода в м. Путивль є ОСОБА_1

Після виготовлення проекту землеустрою Путивльська міська рада своїм рішенням 67 сесії 6 скликання від 27.11.2014 року затвердила його та надала їй у власність земельну ділянку, кадастровий номер :01:006:0060, в м. Путивль по вул. Свободи, 33 «а» із земель категорії житлової та громадської забудови для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,0100 га.

Був складений акт про передачу межових знаків між її земельною ділянкою та сусідніми, де ОСОБА_1 відмовилась підписувати цей акт, мотивуючи тим, що при встановленні такої межі вона позбавлена можливості обслуговувати сарай, крім того вказувала на те, що згідно плану земельної ділянки (схеми) її домоволодіння від 22.07.1950 року вона могла обслуговувати вказаний сарай і межа проходила на відстані 40 см від нього.

Після виготовлення проекту та передачі межових знаків, дійсно, був встановлений паркан по межі, який примикав з обох кутів до сараю ОСОБА_1 та межа стала проходити по стіні сараю, тому при таких обставинах вважає, що Путивльська міська рада діяла у межах повноважень та згідно проекту землеустрою, розробленого на підставі діючого законодавства.

Путивльська міська рад Путивльського району в своїх запереченнях позов не визнала та вважає, що рішення 67 сесії 6 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 27.11.2014 рокує законним, мотивуючи це тим, що дійсно ОСОБА_1 відмовилась від підписання акту приймання передачі межових знаків на зберігання, після чого це питання неодноразово розглядалося на засіданні комісії з розгляду земельних спорів, на якій було вирішено розглянути звернення ОСОБА_1 щодо надання їй земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та, у разі відмови у зміні існуючої площі земельної ділянки, рекомендувати сесії затвердити проект землеустрою земельної ділянки по вул. Свободи, 33 без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_1 у акті приймання передачі межових знаків на зберігання.

29.10.2014 року Рішенням 65 сесії 6 скликання Путивльської міської ради позивачу було відмовлено у зміні існуючої площі земельної ділянки, тому на засіданні 67 сесії 6 скликання Путивльської міської ради від 27.11.2014 року прийнято рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 кадастровий номер :01:006:0061, для будівництва індивідуальних гаражів із земель категорії житлової та громадської забудови по вул. Свободи, 33 в м. Путивль.

Посилання позивача на те, що межа земельної ділянки між домоволодіннями №31 та №33 по вул. Свободи в м. Путивль станом на 1950 рік проходила не по межі сараю є безпідставним, оскільки рішенням Путивльського міськвиконкому №5 від 06 березня 1956 року була проведена інвентаризація і затверджені нові межі земельних ділянок усього кварталу, відповідно до якого межа стала проходити чітко по стіні сараю, тому вирішення даного спору можливе лише або шляхом домовленості між власниками, або шляхом установлення земельного сервітуту.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено та як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи № 1173 по домоволодінню № 31 по вул. Свободи в м. Путивль, кварталу № 40, рішенням народного суду Путивльського району від 23 вересня 1968 року визнано право власності на будинок по вул. Свободи, 31 у м. Путивлі за подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_7, по 1/2 частині за кожним, проведений його реальний розподіл (інвентаризаційна справа №1173 а.с. 21).

15 травня 1969 року ОСОБА_6 уклав договори дарування, за якими він подарував 21/50 частину будинку ОСОБА_1, а 3/5 частин дружині (інвентаризаційна справа №1173 а.с. 27, 31).

У 1989 році спадкоємцями ОСОБА_7 стали ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та отримали свідоцтво про право власності на 29/50 частин вказаного будинку (інвентаризаційна справа №1173 а.с. 55).

У 1991 році вони разом з ОСОБА_1 звернулись до виконавчого комітету з вимогою перерозподілити ідеальні частки у звязку з проведеними добудовами (інвентаризаційна справа №1173 а.с. 59).

Згідно рішення Путивльського міськвиконкому № 174 від 26.09.1991 року були перерозподілені ідеальні частки: ОСОБА_8 і ОСОБА_9 - по 1/10 частині, ОСОБА_1 - 4/5 частин замість 21/50 частин (інвентаризаційна справа №1173 а.с. 62).

01 жовтня 1989 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право особистої власності на 4/5 частин житлового будинку, а ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на 1/5 частин житлового будинку (інвентаризаційна справа №1173 а.с. 63, 64).

За договором купівлі-продажу від 18.10.1991 року ОСОБА_8 і ОСОБА_9 продали ОСОБА_1 1/5 частину будинку, на підставі чого та відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний будинок) № 31 по вул. Свободи в м. Путивль, ОСОБА_1 стала власницею житлового будинку «А-І» та надвірних споруд: сараю «Б», сараю «б», сараю «б/», сараю «В», сараю «в», погребу «Г», гаражу «Д» та огорожі «№1-2» (а.с. 72).

Як вбачається з інвентаризаційної справи №1173 на домоволодіння № 31 (колишній №19,) кварталу № 40, межа вказаного домоволодіння, станом на 1950 рік, дійсно проходила з відступленням від стінки сараю «Б» (інвентаризаційна справа №1173 а.с. 2).

В 1956 році була проведена інвентаризація земель кварталу № 40 в м. Путивль і рішенням № 5 виконкому міської ради м. Путивль від 06 березня 1956 року були затверджені матеріали такої інвентаризації, внаслідок чого межі домоволодіння № 19 (на теперішній час №31), частково змінилися та одна з них стала проходити по стіні сараю «Б» (а.с. 62, інвентаризаційна справа №1173 а.с. 11), що також підтверджується довідкою Путивльського БТІтаП № 14 від 23.01.2012 року (а.с. 8) та поясненнями начальника Путивльського БТІтаП - ОСОБА_10

У п. в ч.1 ст. 81 Земельного Кодексу зазначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування

Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного Кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 118 Земельного Кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської держаної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 28 серпня 1987 року та договору купівлі-продажу від 18 січня 2000 року, а також рішення Путивльського районного суду від 21.02.2014 року, що містяться в матеріалах інвентаризаційної справи домоволодіння № 33 по вул. Свободи в м. Путивль ( інвентаризаційна справа № 1174 а.с. 68, 77, 91), відповідач ОСОБА_3 є власником домоволодіння по вул. Свободи, № 33 у м. Путивль.

18.06.2014 року ОСОБА_3 звернулася до Путивльської міської ради з проханням надати дозвіл на складання проекту землеустроющодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Свободи, 33 у м. Путивль без зміни цільового призначення, орієнтованою площею 0,1000 га. (а.с. 119).

Згідно з ч.7 ст. 118 Земельного Кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні

Рішенням 60 сесії 6 скликання Путивльської міської ради від 26.06.2014 року ОСОБА_3 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Свободи, 33 у м. Путивль без зміни цільового призначення категорія «землі громадської та житлової забудови» для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,1000 га. (а.с. 107).

Абзацом другим частини сьомої ст. 118 Земельного Кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно зі ст.55 ЗУ «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам.

Відповідно до п. 2.3 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43 (далі Інструкція), межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами.

Згідно з п. 2.4 Інструкції перенесення в натуру (на місцевість) або відновлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки здійснюється геодезичними методами з привязкою не менше двох характерних закріплених поворотних точок до пунктів державної геодезичної мережі та до твердих точок на місцевості. Здійснюється кадастрова зйомка земельної ділянки з наступним вирахуванням координат поворотних точок меж (у державній або умовній системі координат) і площі земельної ділянки. За результатами виконаних робіт складається кадастровий план земельної ділянки.

Відповідно до п. 2.8. «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками», що затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів України від 18.05.2010р. № 376, до переліку документів, які має включати технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), входить акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Відповідно до п. 3.12. цієї ж Інструкції закріплення межовими знакам меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх незявлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт.

Тобто саме погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необовязкових технічних помилок. Погодження меж земельної ділянки є частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою технічної документації, необхідної для передачі громадянам безоплатно земельних ділянок на праві приватної власності.

На підставі рішення 60 сесії 6 скликання Путивльської міської ради від 26.06.2014 року про надання дозволу на складання проекту землеустрою, був розроблений проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_3 (а.с. 125 137) і для передачі та зберігання межових знаків, зацікавлені особи, а саме сусідні землекористувачі, в тому числі ОСОБА_1 та ОСОБА_11 повідомлялися про час та місце проведення робіт із встановлення, закріплення межових знаків меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Свободи, № 33 та розяснювалися наслідки відсутності зацікавлених осіб при проведенні таких робіт (а.с. 137, в т.ч. див. на обороті).

Як вбачається з акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 14.10.2014 року, прийом і передача межових знаків були проведені, межові знаки - передані на зберігання власнику земельної ділянки по вул. Свободи, № 33 в м. Путивль в кількості 8 штук, а також те, що ОСОБА_1 від його підписання відмовилась (а.с. 15).

Із копії протоколу засідання комісії з розгляду земельних спорів Путивльської міської ради від 16.10.2014 року вбачається, що на вказаному засіданні розглядалося звернення інженера-землевпорядника ОСОБА_12 щодо відмови сумісних землекористувачів від підписання актів приймання-передачі межових знаків, а саме: ОСОБА_11 та позивачем ОСОБА_1 (а.с.16).

Зокрема, на засіданні вказаної комісії було встановлено, що фізична особа підприємець ОСОБА_12, який має ліцензію на проведення робіт із землеустрою та землеоціночних робіт, виготовив на замовлення ОСОБА_3 та на підставі рішення 60 сесії 6 скликання Путивльської міської ради про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Свободи, № 33 у м. Путивль, - вказаний проект.

При цьому, користувач суміжної земельної ділянки ОСОБА_11 зазначала, що вона має акт на право власності на свою земельну ділянку і не має претензій стосовно меж із земельною ділянкою ОСОБА_3

ОСОБА_1 зазначила, що нею надіслано заяву на адресу Путивльської міської ради щодо розгляду на сесії питання надання їй земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У разі позитивного вирішення цього питання існуюча межа між земельними ділянками по вул. Свободи № 31 та № 33 може істотно змінитися, тому вона заперечувала проти встановлення та закріплення існуючої межі.

З огляду на таке, комісією було вирішено рекомендувати сесії Путивльської міської ради розглянути звернення ОСОБА_1 щодо надання земельної ділянки, а також у разі відмови сесією міської ради ОСОБА_1 у зміні існуючої площі земельної ділянки рекомендовано затвердити проект землеустрою земельної ділянки по вул. Свободи, № 33 в м. Путивль без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_1 у акті приймання-передачі межових знаків на зберігання.

Рішенням 65 сесії 6 скликання Путивльської міської ради від 29.10.2014 р. ОСОБА_1 було відмовлено у зміні існуючої площі земельної ділянки шляхом зміни меж присадибних земельних ділянок між домоволодіннями по вул. Свободи № 31 та № 33 (а.с.17).

Рішенням 67 сесії 6 скликання Путивльської міської ради від 27.11.2014 р. було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3, кадастровий номер :01:006:0060, в м. Путивль по вул. Свободи, 33 із земель категорії житлової та громадської забудови для будівництва індивідуального гаражу (Код КВЦПЗ - 02.05), який розроблений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12, а також надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку, кадастровий номер :01:006:0060 в м. Путивль по вул. Свободи, 33 із земель категорії житлової та громадської забудови для будівництва індивідуального гаражу (Код КВЦПЗ - 02.05), площею 0,0100 га (а.с.108).

Відповідно до п.п.107,111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, - Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку. Для здійснення державної реєстрації земельної ділянки державний кадастровий реєстратор протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє відповідність поданих документів вимогам і, в разі відсутності невідповідностей робить на титульному аркуші документації із землеустрою позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Таким чином, після подачі ОСОБА_3 заяви про передачу їй у власність земельної ділянки, а також на підставі рішення 60 сесії 6 скликання Путивльської міської ради від 26.06.2014 року про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки по вул. Свободи, 33 у м. Путивль, у відповідності до вимог земельного законодавства був розроблений проект землеустрою, встановлені межові знаки даної земельної ділянки та передані на зберігання власнику ОСОБА_3, яка після занесення земельної ділянки до Державного земельного кадастру та присвоєння кадастрового номера, отримала Свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку (а.с. 21-24).

Твердження позивача про те, що вона не підписала акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, тому сесія Путивльської міської ради не повинна була затверджувати проект землеустрою та передавати земельну ділянку ОСОБА_3 у власність в даному випадку є помилковим та не є підставою для скасування відповідного рішення сесії про затвердження проекту землеустрою та Свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, в ході судового розгляду були проведені дві експертизи: будівельно-технічна на замовлення самої ОСОБА_1 та земельно-технічна за ухвалою суду.

Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи, яка проводилися на замовлення ОСОБА_1, проводилися дослідження та надавалися висновки стосовно питань розташування сараю «Б» та межі між домоволодіннями № 31 та № 33 по вул. Свободи в м. Путивль станом на 1950 рік (а.с. 83-89). При цьому, оцінюючи вказане дослідження, суд не може взяти його до уваги, оскільки, як встановлено судом, межі земельних ділянок картала № 40 в м. Путивль після інвентаризації земельних ділянок та затвердження наслідків такої інвентаризації рішенням № 5 виконкому міської ради м. Путивль від 06.03.1956 - були змінені.

Внаслідок чого, ухвалою Путивльського районного суду від 02.06.2015 року була призначена судова земельно-технічна експертиза для зясування питань зміни, можливого накладення меж земельних ділянок між домоволодіннями №31 та №33 по вул. Свободи в м. Путивль.

Згідно висновків даної експертизи межа земельної ділянки дійсно проходить по стіні сараю «Б», при цьому ширина земельної ділянки домоволодіння № 31 ( в минулому № 19, № 29), починаючи з 1956 року не змінювалась та по «червоній лінії» становить 20,75 м.

На підтвердження таких висновків експертизи про те, що стіна сараю «Б» проходить по межі земельної ділянки, в матеріалах справи містяться плани присадибної ділянки від 1965 року (а.с. 194) та 1989 року (а.с.193).

Дійсно, з експертного дослідження вбачається, що відповідно до топографо-геодезичного знімання та кадастрового плану, на початку межі, між домоволодіннями № 31 та № 33 по вул. Свободи в м. Путивль, від «червоної лінії» є відступлення в сторону земельної ділянки домоволодіння №31 на 10 см, а далі, протягом межі, довжиною 11, 772 м. до будівлі сараю «Б» - відступлення на 23 см, в той же час, є і відступлення в сторону земельної ділянки домоволодіння № 33 по вул. Свободи в м. Путивль на 16 см, фактично, після закінчення стіни сараю «Б» (а.с. 181, Додаток 2).

Аналізуючи висновки земельно-технічної експертизи та додатки до неї, такі відступлення є як зі сторони домоволодіння № 33, так і зі сторони домоволодіння № 31 по вул. Свободи в м. Путивль, вони є незначними (10 см, 16 см, 23 см) та не суперечать вимогам Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43, що також підтвердила в судовому засіданні начальник Путивльського БТІ ОСОБА_10, та суд вважає, що вони не порушують право позивача користуватися земельною ділянкою та не можуть служити підставою для скасування рішення зазначеної сесії Путивльської міської ради про затвердження проекту землеустрою та правовстановлюючого документу про право власності на земельну ділянку відповідача.

Судом досліджені додатки № 2-10 до висновку судової земельно-технічної експертизи із яких вбачається, що межа земельної ділянки між домоволодіннями № 31 та № 33 по вул. Свободи в м. Путивль, згідно даних топографо-геодезичного знімання, кадастрового плану та даних Путивльського БТІтаП станом на 1956-1987 роки, 1987-1989 2011 роки, 1962-1981 - 2006 роки в частині знаходження сараю «Б» проходить чітко по його стіні (а.с.163 - 194).

Крім того, судом встановлено, що матеріали справи не містять даних про те, що до часу, коли ОСОБА_1 стала повним власником домоволодіння № 31 по вул. Свободи у м. Путивль попередні користувачі земельної ділянки - подружжя ОСОБА_7 не погоджувались із новою, затвердженою у 1956 ропі, конфігурацією земельної ділянки, що з цього приводу у них існував спір з суміжними землекористувачами.

Таким чином, суд, проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, не знаходить підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1, оскільки як Путивльська міська рада, діючи відповідно до чинного законодавства, надала дозвіл на виготовлення необхідних документів із землеустрою, на підставі чого проект був виготовлений, так і ОСОБА_3, правомірно отримала у власність земельну ділянку.

Крім того, зясувавши встановлення та проходження межі між домоволодіннями № 31 та № 33 по вул. Свободи в м. Путивль, це ніяким чином не порушує законні права та інтереси ОСОБА_1, а прийняте рішення Путивльської міської ради є законним.

Судом також встановлено, що в ході розгляду даного спору, фактично, ставиться позивачем питання про доступ та обслуговування стіни сараю «Б», яка проходить по межі з домоволодінням № 33 по вул. Свободи в м. Путивль, на що суд звернув увагу і розяснював позивачу способи захисту її прав та інтересів, в тому числі і можливість встановлення земельного сервітуту, тому при таких обставинах суд вважає, що обраний ОСОБА_1 спосіб захисту своїх прав та інтересів є невірним.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Що стосується вимоги відповідача про відшкодування їй 2 800 грн. витрат на правову допомогу, то вказана вимога підлягає частковому задоволенню.

Зі змісту ч. 3 ст. 82 ЦПК України вбачається, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Як вбачається з довідки МСЕК, серії АГ № 000932 (а.с. 4), ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, людиною похилого віку, а також із урахуванням складності даного спору і надання при цьому правової допомоги, суд вважає за можливе зменшити розмір належних їй до оплати судових витрат та стягнути з позивача 1 200 грн. понесених відповідачем витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 82, 212-215, 218 ЦПК ст.ст. 81, 118, 121, 122 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області про визнання рішення 67 сесії 6 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 27.11.2014 року недійсним та скасування його, визнання правовстановлюючого документу на землю недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 200 грн. ( одну тисячу двісті гривень) понесених нею витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11 грудня 2015 року

Суддя:підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_13