Справа №591/4877/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/2185/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Рибалки В. Г. , Ткачук С. С. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 12 жовтня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Сумської міської ради, СМВ УМВС України в Сумській області про зобовязання надати жиле приміщення, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 12 жовтня 2015 року відмовлено у задоволенні позову за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

При цьому доводить, що реалізація його права на одержання іншого житла має бути здійснена шляхом включення вільної жилої квартири до числа службових та прийняття відповідного рішення про її надання і видачі спеціального ордеру виконавчим комітетом Сумської міської ради, СВ УМВС України в Сумській області зобовязане подати відповідне клопотання про включення житлового приміщення до числа службових, затвердження рішення про надання службового житла та укладення з ним договору найму службового приміщення.

Вказує, що він не має у власності чи у користуванні житлового приміщення, а оскаржуваним рішенням суд першої інстанції порушив його житлові права передбачені ст.47 Конституції України, ст.9 Житлового кодексу України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника СМВ МВС в Сумській області ОСОБА_5, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача про надання йому квартири у межах м.Суми, яка відповідає встановленим санітарним та технічним вимогам, а також відповідає за розміром і благоустроєм наданому за недійсним ордером житла не ґрунтуються на законі, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно зясував обставини справи, вірно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував відповідні їм норми матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що пунктом першим рішення виконавчого комітету Сумської міської ради за клопотанням Сумського міського відділу Управління МВС України в Сумській області від 04 березня 2013 року за №3164, включено в число службових жилих приміщень та закріплено за цим відділом, зокрема квартиру АДРЕСА_1 як таку, що відноситься до комунальної власності територіальної громади м.Суми.

27 червня 2013 року виконавчим комітетом Сумської міської ради, на підставі свого рішення №287 від 18 червня 2013 року, виданий на імя позивача ордер №1609 на право заняття службового житлового приміщення квартири АДРЕСА_2.

27 червня 2013 року між СМВ УМВС України в Сумській області та позивачем було укладено договір найму на користування службовим житловим приміщенням квартирою №1 по пров. 2-у Продольному,1 в м.Суми.

Позивач вселився у вказану квартиру та був в ній зареєстрований 09 липня 2013 року.

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 12 вересня 2014 року, що набрало законної сили, ордер на службове житлове приміщення №1609 від 27 червня 2013 року на квартиру АДРЕСА_3, виданий позивачу, визнано недійсним та виселено його із вказаної квартири.

Як вбачається із змісту судового рішення, ордер було видано з порушенням вимог закону, а саме спірне житлове приміщення належало на праві власності фізичній особі та не було вільним, а виконавчий комітет Сумської міської ради не мав права розпоряджатися спірною квартирою.

Також судом встановлено, що жиле приміщення (квартира АДРЕСА_3) було надано ОСОБА_3 не в порядку черговості, а як службове, хоча відповідно до вимог ч.1 ст.118 ЖК України до службових не могло бути включено, оскільки належало на праві власності ОСОБА_6, який помер, та спадкоємцем якого є ОСОБА_7

Згідно послужного списку позивач на час розгляду справи займає посаду заступника начальника відділу карного розшуку Сумського міського управління УМВС України в Сумській області, а тому за змістом ст.119 ЖК України та п.3 додатку №2 Положення про надання службових жилих приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом №1039 від 10 вересня 2004 року Міністерства внутрішніх справ України, має право на отримання у користування службове житлове приміщення.

В той же час, при ухвалені судом рішення від 12 вересня 2014 року щодо виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_4 не вирішувалось питання про надання позивачу іншого жилого приміщення, оскільки було встановлено про включення даного житла до числа службових й видання спеціального ордеру за відсутності на те законних підстав.

Крім того, за повідомленням Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області від 09 жовтня 2015 року відсутні вільні службові жилі приміщення, які б можливо було розподілити для проживання позивача, що також підтверджується книгою обліку таких жилих приміщень, відтак і відсутності законних підстав для задоволення позову.

ОСОБА_3 не перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у порядку, визначеному Главою 1 Розділу ІІІ ЖК України, а тому задоволення позову про забезпечення жилим приміщенням, іншим ніж службове, також не ґрунтується на законі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для зміни чи скасування рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми від 12 жовтня 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - (підпис)

Судді - (підписи)

З оригіналом згідно:

суддя Апеляційного суду Сумської області М.В.Гагін