Провадження № 22-ц/779/2603/2015
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Горейко М.Д., Вакарук В.М.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю ОСОБА_2 та представника позивачки

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 21 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 21 жовтня 2015 року задоволено частково позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 08 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 765.

При реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_3 відновлено дошлюбне прізвище Дідух.

Сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишено на проживання з матір'ю ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 750,00 грн. щомісяця, починаючи з 08 червня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не може погодитися із даним рішенням в частині визначення судом розміру аліментів, оскільки такий розмір є великим і неможливим для щомісячної виплати.

В даний час він є безробітнім, перебуває на лікуванні за рахунок грошей взятих у борг у знайомих, але не припиняє пошуків роботи, яка б забезпечувала виплату аліментів та повернення боргів.

Реальних можливостей виплачувати аліменти, встановлених судом у розмірі 750 грн. з червня 2015 року він не має. Оскільки повинен забезпечувати свої потреби на існування. Загальна сума витрат перевищує заробіток по його спеціальності який становить 1500 грн. Його батько помер, а мати постійно хворіє і також потребує його матеріальної допомоги.

Апелянт вважає, що суд визначаючи розмір аліментів, не врахував його реальних можливостей їх виплачувати.

Просить встановити аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ст.. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що від шлюбу сторін народився син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач ОСОБА_2. Даним рішенням суду шлюб між сторонами розірвано і сина залишено на проживанні з матірю. Рішення в частині розірвання шлюбу сторонами не оскаржується.

Зі змісту позовних вимог та доводів сторін вбачається, що відповідач свого обовязку щодо утримання дитини належним чином не виконує, не надає матеріальної допомоги на дитину, яка необхідна для нормального утримання та розвитку дитини.

Відповідач є безробітнім, постійного місця роботи немає, можливостей для регулярної виплати аліментів немає.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів, які стягуватимуться з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн., суд першої інстанції врахував стан здоров'я відповідача, а також те, що у нього, крім сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, інших дітей на утриманні немає, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача. Також суд вказав, що відповідач добровільної допомоги на утримання сина не надає, проте зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, однак не відмовляється від такої.

Оскільки відповідач є здоровою, працездатною людиною, яка здатна заробляти кошти на утримання дитини і в добровільному порядку від матеріального забезпечення своєї малолітньої дитини ухиляється, тому суд першої інстанції з урахуванням вимог розумності та справедливості, прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідачу слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 750 грн. щомісячно.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості надання аліментів у визначеному судом розмірі є надуманими і не заслуговують на увагу.

Колегія суддів вважає, що рішення судом першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 21 жовтня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_6

ОСОБА_7