Справа №265/5731/15-ц
Провадження №2/265/2396/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О. В., за участю секретаря Бабенко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

25 серпня 2015 року позивач звернулась до суду з даним позовом в інтересах ОСОБА_2

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_2 після смерті свекрові ОСОБА_3, яка померла 21 листопада 2014 року, фактично прийняла спадщину, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_1. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, вона звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_4 із відповідною заявою. Однак їй було розяснено, що отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може у звязку з тим, що спадкодавцем право власності належним чином не оформлено та не зареєстроване. Проте набуття спадкодавцем права власності на вказану квартиру відбулось 13 травня 2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_5 Посилаючись на діюче законодавство, просить визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_2, житлова площа якої 27,8 кв.м, загальна площа 46,2 кв.м.

14 вересня 2015 року відповідач в особі представника за довіреністю ОСОБА_6 подав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначає, що позовні вимоги позивачки вважає незаконними та необґрунтованими, посилаючись на відсутність реєстрації права власності спадкодавця ОСОБА_3 на спадкове майно, у звязку з чим й перехід прав від спадкодавця до ОСОБА_2 неможливий. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, у подальшому до суду не прибула, надавши заяву, якою просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Додатково зазначила, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом, спадщину фактично прийняла, але через те, що спадкодавець до смерті не встигла зареєструвати своє право власності на спадкове майно, ОСОБА_2 позбавлена можливості оформити право на спадщину.

Представник відповідача ОСОБА_7, діючий на підставі довіреності, до зали суду не прибув, надавши заяву, якою просив розглядати справу без участі представника Маріупольської міської ради, рішення ухвалити з урахуванням заперечень, які були надані раніше.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 13 травня 2008 року державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, реєстровий № 1-909, ОСОБА_3 є спадкоємицею після смерті матері, ОСОБА_5, померлої 08 жовтня 2006 року, спадкового майна, до складу якого увійшла квартира АДРЕСА_3. Квартира належала спадкодавцю на підставі договору міни, посвідченого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 08 вересня 1992 року за реєстром № 7595, зареєстрованого у Маріупольському бюро технічної інвентаризації 15 вересня 1992 року за № 36634 (ас. 5).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Судом встановлено, що право на спадщину у вигляді спірної квартири ОСОБА_3 не зареєструвала.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 24 листопада 2014 року Оржджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 померла 21 листопада 2014 року, про що складено відповідний актовий запис за № 1605 (ас. 7).

Також встановлено, що 28 березня 2014 року ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого, все належне їй майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, на що вона матиме за законом право, вона заповідала ОСОБА_2 Заповіт посвідчений 28 березня 2014 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4, та зареєстрований в реєстрі за № 295 (ас.6).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 07 квітня 2015 року, тобто у передбачений законом строк. Крім неї із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 ніхто не звертався (ас.38-45).

Однак нотаріусом відмовлено у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки остання не надала необхідних документів для вчинення нотаріальної дії при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_3, після померлої 21 листопада 2014 року ОСОБА_3 (ас. 49).

У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У теперішній час зареєструвати право власності ОСОБА_3 на квартиру за вказаною адресою у встановленому законом порядку неможливо, оскільки за ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Аналізуючи наявні докази в їх сукупності, з урахуванням положень пункту 3.3 ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, приймаючи до уваги, що позивачка, будучи спадкоємицею за заповітом, позбавлена можливості оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем, або в будь-який інший спосіб оформити спадкові права, суд дійшов переконливого висновку про задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м. за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом від 28 березня 2014 року після смерті ОСОБА_3, яка померла 21 листопада 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя