АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8578/15 Головуючий 1 інст. Цвіра Д.М.
Категорія : інші Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шостої Харківської державної нотаріальної контори про визнання незаконними дій нотаріуса за апеляційною скаргою представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 листопада 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Шостої Харківської державної нотаріальної контори про визнання незаконними дій нотаріуса.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала, що 26 грудня 2014 року помер її брат ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з травня 1973 року проживав один у своїй приватизованій квартирі. Крім неї, інших родичів у нього не існує. На початку 1990 років брат оформив на її імя заповіт, який за тривалі роки загубився, тому вона вирішила оформити право на спадщину за законом. Нотаріус Шостої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 видала їй витяг зі спадкового реєстру, що підтверджує факт відкриття спадкової справи за її заявою. 02 липня 2015 року вона дізналася про наявність іншої спадкової справи за заповітом на імя ОСОБА_5 Вважає дії нотаріальної контори стосовно відкриття повторної спадкової справи за заповітом незаконними, оскільки 25 червня 2015 року минув останній день шестимісячного строку для прийняття спадщини, крім того, ніякого заповіту не може існувати, бо ОСОБА_5 є невідомою їй особою.

Тому, ОСОБА_1 просила суд визнати недійсною повторну спадкову справу, відкриту 26 червня 2015 року у Шостій нотаріальній конторі за заявою ОСОБА_5 про прийняття спадщини за заповітом, що залишилася після смерті ОСОБА_3, який помер 26 грудня 2014 року. Підтвердити її право, як єдиної родички покійного на прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті ОСОБА_3, який помер 26 грудня 2014 року і примусити керівництво Шостої Харківської державної нотаріальної контори до виконання певних дій, передбачених Законом, а саме до оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на її імя. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_5, якщо вже після 26 червня 2015 року таке свідоцтво, в порушення законодавства України, все-таки було видано Шостою державною нотаріальною конторою.

В судовому засіданні представник Шостої Харківської державної нотаріальної контори заперечувала проти задоволення позову, вказувала, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини без пропуску строку, передбаченого ч.1 ст. 1270 ЦК України. На теперішній час свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, як таке, що суперечить нормам як законодавства України, так і Європейського законодавства; самостійно прийняти нове законне й справедливе рішення по справі.

Відповідач про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлявся належним чином причин неявки, направи заяву про розгляд справи у відсутність його представника.

Неявка представника відповідачів, належно повідомленого про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1, яка приймала участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з безпідставності позовних вимог, а саме з того, що строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер 26 грудня 2014 року спливає 26 червня 2015 року; доказів усунення позивачки від права на спадкування не надано.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі ж порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу , який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивачка ОСОБА_1 є сестрою ОСОБА_3, який помер 30 грудня 2014 року.

З відповіді Шостої Харківської державної нотаріальної контори вбачається, що 25 червня 2015 року з заявою про прийняття спадщини за законом звернулася сестра спадкодавця, ОСОБА_1; заведена спадкова справа №384/2015. 26 червня 2015 року з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_5. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру було виявлено наявність заповіту, посвідченого 21 лютого 2014 року Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою від імені ОСОБА_3 03 липня 2015 року до нотаріальної контори ОСОБА_5 надав дублікат заповіту, посвідченого 21 лютого 2014 року Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою. Свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалося (а.с.37).

За правилами ст. 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірним є строк для прийняття спадщини, так позивачка вказує на неправомірність дій нотаріальної контори стосовно відкриття спадкової справи за заявою ОСОБА_5 26 червня 2015 року, тоді як останнім днем шестимісячного строку для прийняття спадщини є 25 червня 2015 року.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус зобов'язаний здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики.

Відповідно до ст.50 Закону "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчинені, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчинені, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до ч. 1. ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За приписами ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Оскільки ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, то початок перебігу такого строку повинен обраховуватися за приписами глави 18 ЦК України, де відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку в перший за ним робочий день.

Отже, з системного аналізу ст. 1270 ЦК України та ст. 253 ЦК України апеляційний суд дійшов до висновку, що строк для прийняття спадщини обчислюється не з моменту смерті особи спадкодавця, а з наступного дня після її смерті.

Частиною 3 ст. 254 ЦК України встановлено, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог, бо заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер 30 грудня 2014 року, - є такими, що подані до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307, ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: В.В. Бобровський

ОСОБА_6