22-ц/775/1135/2015(м)
Головуючий в 1 інстанції Доценко С.І.
Доповідач Гаврилова Г.Л
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів Принцевської В.П., Сороки Г.П.

при секретарі Гаркуша О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Нива» до ОСОБА_1, третя особа - служба у справах дітей Володарської районної державної адміністрації Донецької області, про виселення та припинення реєстрації, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 24 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2015 року ТОВ «Нова Нива» звернулось до суду з позовом, в якому просить виселити відповідачку з неповнолітніми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із належного підприємству на праві приватної колективної власності квартири АДРЕСА_1 та примусово зняти їх з реєстрації. В обґрунтування позову зазначили, що у 2012 році відповідачка як робітник підприємства « Нова Нива» була зареєстрована із дітьми в спірній квартирі, де проживає дотепер. З листопада 2014 року ОСОБА_1 припинила трудові відносини з підприємством та зясувалось, що між сторонами відсутні будь-які письмові домовленості щодо проживання в цієї квартирі. Отже, вважають її реєстрацію та проживання в квартирі безпідставним, а вселення в квартиру - самовільним, що відповідно до ст. 116 ЖК України має як наслідок виселення відповідачки з дітьми з квартири та зняття з реєстраційного обліку. У свою чергу зазначене житло їм необхідно для проживання працівників підприємства.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 24 вересня 2015 року позовні вимоги ТОВ «Нова Нива» до ОСОБА_1 задоволено частково. Виселено ОСОБА_1 разом з її малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із квартири №3 по вул. Дзержинського, с. Новокраснівка Володарського району, Донецької області, що належить ТОВ «Нова Нива» на праві колективної власності, без надання іншого житлового приміщення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що у травні 2012 році між нею та позивачем фактично був укладений договір найму житлового приміщення с дотриманням сторонами всіх суттєвих умов.Підтвердженням укладання зазначеного договору є дозвіл адміністрації підприємства на реєстрацію апелянта в зазначеній квартирі разом з дітьми. На виконання зазначеного договору вона щомісяця сплачувала квартирну плату, а квитанції на оплату житла отримувала у позивача. З травня 2012 року вона постійно користується цим житлом та іншого не має. Отже, висновки суду щодо безпідставності її вселення та проживання в спірній квартирі є необґрунтованими.

Третя особа ,належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду не зявилась , надала клопотання про розгляд справи за її відсутніть . ( а.с. 103,117)

Заслухавши суддю доповідача, відповідачку, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, заперечення представника позивача ОСОБА_4,який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив судове рішення залишити без змін, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що між сторонами виник житловий спір, правовідносини між сторонами регулюються ст. 61 ЖК України,ст. 810, 811 ЦК України; позивачка вселилась у спірну квартиру без правових підстав, оскільки у неї відсутній ордер на вселення в квартиру та відсутні докази наявності договору найму жилого приміщення.

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду.

Судом встановлено , що ОСОБА_1 в період з 29.09.2011 року по 25.07.2013 року та з 01.08.2013 року по 17.11.2014 року працювала в ТОВ « Нова Нива» робочій по нагляду за тваринами та продавцем. ( а.с. 20-23)

Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданого 06.07.2008 року та витягом з реєстрації права власності на нерухоме майно від 06.07.2008 року ,ТОВ «Нова Нива» на праві колективної власності з 12.12.2007 року належить квартира АДРЕСА_2 ( а.с.18-19)

Згідно зави про реєстрацію місця проживання та даних Новокраснівській сільській ради Володарського району Донецької області в квартирі АДРЕСА_3 з травня 2012 року зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. ( а.с.27, 119).

24.11.2014 року ТОВ « Нова Нива» письмово попередила відповідачку ОСОБА_1 про необхідність відповідно до статті 124 ЖК України звільнити займане приміщення у звязку із звільненням її з роботи в ТОВ « Нова Нива» .(с.24).

Згідно до частин 1, 2 статті 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_2 є ТОВ «Нова Нива». ( а.с.19)Представник позивача підтвердив апеляційному суду, що спірна квартира є приватною власністю товариства.

Обґрунтовуючи судове рішення , суд послався на вимоги ст. 61 ЖК України, яка передбачає порядок надання жилих приміщень в будинках державного і громадського жилого фонду, та з урахуванням відсутності при вселенні ОСОБА_1 ордеру на вселення, прийшов до висновку , що відповідачка вселилась у квартиру із порушенням порядку надання жилих приміщень державного фонду.

При цьому суд не врахував, що квартира є приватною власністю позивача,та до неї не застосовуються правила надання жилих приміщень в будинках державного( зокрема, відомчого ) жилого фонду та правовідносини між власником приватного майна та наймодавцем регулюються іншими нормами права.

Відповідно до частини 1,3 статті 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частин статті 812 ЦК предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина.

Строк дії договору найма та порядок його розірвання регулюється нормами права, викладених у ст.821,825 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей за місцем проживання в квартирі № 3 б. 60 по вул. Дзержинського в с. Новокраснівка Володарського району здійснювалась на підставі заяви ОСОБА_1 про реєстрацію місця проживання від 15 травня 2012 року та яка підписана відповідачкою. У графі « Підстави для реєстрації місця проживання» вказано « Згода власника» - « Згодна- директор ТОВ № ОСОБА_7» ОСОБА_8Л.» Підпис директора ТОВ скріплений печаткою товариства.( а.с. 118-119)

Згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів за 2012-2013,2015 рік вбачається, що ОСОБА_1 сплачувала квартплату за користування спірним житлом безпосередньо в товаристві. Квитанції видавались з печаткою ТОВ « Нова Нива» . ( а.с. 56-59)

Позивач не заперечує такий порядок сплати квартирної плати.

Отже, між сторонами склались цивільні відносини з приводу найму житла, а висновки суду щодо відсутності правових підстав вселення відповідачки в квартиру, що є приватною власністю товариства, не ґрунтується на законі.

При цьому суд не зважив на те, що відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього о Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а позивач протягом розгляду спору не змінював підстави та предмет заявленного ним позову.

Главами 58, 59 ЦК України визначено правове регулювання договорів майнового найму і найму житла, а положеннями статті 391 ЦК України захищено права власника від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння.

За таких обставин власник спірної квартири має право звернутися до суду за захистом своїх прав на підставі положень ЦК України.

З оглядом на викладене судове рішення про виселення відповідачки з неповнолітніми дітьми з квартири № 3 б. 60 по вул. Дзержинського в с. Новокраснівка Володарського району з підстав самовільного та безпідставного вселення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені даних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 24 вересня 2015 року скасувати.

У задоволені позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Нива» до ОСОБА_1 про виселення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді