РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/625/15-ц

Справа № 2/600/219/2015

06 липня 2015 року

Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Кренцель М.І.

при секретарі: Дзюбан У.М.

за участю позивачки: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зацікавлена особа, Козівська селищна рада, про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка вказує, що вона з своїм дідом ОСОБА_3 та бабцею ОСОБА_4 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 в даний час вулиця Шевченка,98.

Двір в якому вони проживали являвся колгоспним двором, головою якого був її дідусь ОСОБА_3 15 жовтня 1986 року ОСОБА_3 помер і позивачка залишилась проживати із своєю бабусею ОСОБА_4, яка вступила в управління майном після смерті свого чоловіка. 13 червня 1992 року ОСОБА_4 склала на позивачку заповіт на все майно. Її батько ОСОБА_2 проживав окремо у своєму власному дворі по вулиці Коновальця,6 в смт.Козова і не має жодних претензій до спадщини своїх батьків, відмовляється від своєї частки у спадщині в користь неї, про що склав відповідну заяву.

28 листопада 1994 року її бабця ОСОБА_4 померла, а вона залишилась проживати в цьому дворі одна і вступила в управління майном після смерті бабці і діда. Вона не могла своєчасно оформити спадщини поскільки являється інвалідам третьої групи, а також має на утриманні дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка являється інвалідом другої групи з дитинства і вона не мала можливості і коштів на оформлення спадщини.

Позивичка вирішила оформити право власності на спадкове майно після смерті діда та баби відповідно до заповіту складеного 13 червня 1992 року ОСОБА_4

Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим що субєкт права власності, як колгоспний двір, не визначений діючим законодавством України.

У Козівському РБТІ позивачці видано довідку характеристику на житловий будинок та порекомендовано звернутись до суду з позовною заявою щодо визнання права власності на спадкове майно, що розташоване за адресою смт.Козова, вул.Шевченка № 98, Тернопільської області.

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок із саману житловою площею 42,0 кв.м., загальною площею 55,7 кв.м., літню кухню з каменю 14,8 кв.м., сарай із дощок 14,0 кв.м., сарай із каменю 19,8 кв.м., огорожа металева сітка 20,0 м., ворота металеві 5,4 м., що розташовані в смт.Козова по вулиці Шевченка № 98 Козівського району та належали ОСОБА_3, який помер 15 жовтня 1985 року в смт.Козова, Козівського району.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.

В судовому засіданні батько позивачки ОСОБА_2 не заперечує щодо позовних вимог позивачки, просить позов задоволити оскільки він відмовляється від спадщини після смерті свої батьків.

Від Козівської селищної ради Козівського району в судове засідання поступив відзив на позов в якому не заперечують проти позовних вимог позивачки, просять справу слухати без їх участі.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши думку позивачки, відповідача, враховуючи відзив на позов, оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння був головою колгоспного двору, що по вул.Шевченка, 78 в даний час вулиця Шевченка,98.

15 жовтня 1986 року ОСОБА_3 помер. Бабця позивачки ОСОБА_4, яка вступила в управління майном після смерті свого чоловіка 13 червня 1992 року склала на позивачку заповіт на все майно.

Батько позивачки ОСОБА_2 відмовився від спадщини після смерті своїх батьків, в користь позивачки про що до суду подано відповідну заяву та підтвердив в судовому засіданні.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це, або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 118-120, 212 ЦПК України, ст. ст. 16, 328, 347, 1220, 1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги -задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок із саману житловою площею 42,0 кв.м., загальною площею 55,7 кв.м., літню кухню з каменю 14,8 кв.м., сарай із дощок 14,0 кв.м., сарай із каменю 19,8 кв.м., огорожа металева сітка 20,0 м., ворота металеві 5,4 м., що розташовані в смт.Козова по вулиці Шевченка № 98, Козівського району та належали ОСОБА_3, який помер 15 жовтня 1985 року в смт.Козова, Козівського району.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно