Номер провадження 2/754/5370/15
РІШЕННЯ

Іменем України

02 грудня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарі - Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 - ті особа - Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Опікунська рада при виконавчому комітеті Хорольської міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н ОВ И В :

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з відповідачем у справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23.05.2014 року.

Від шлюбу сторони у справі мають сина ОСОБА_4 2002 року народження.

З листопада 2014 року через неможливість спільного проживання позивач з сином переїхала проживати до своїх батьків.

З часу окремого проживання батько дитини жодного разу не цікавився його життям, не приймає участь у вихованні сина, ухиляється від навчання та виховання дитини.

Посилаючись на викладене ОСОБА_1 просить суд позов задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просять його задовольнити.

Крім того ОСОБА_1 в суді пояснила, що за час спільного життя чоловік зловживав алкоголем, жодної уваги дитині не приділяв, бив та лаяв сина.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що він дзвонив сину, один раз приїздив до нього. При цьому відповідач зазначив, що син підросте та сам вирішить з ким йому бути та чи підтримувати відносини з батьком.

Представник 3 - ої особи - опікунської ради Виконавчого комітету Хорольської міської ради Полтавської області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 24).

Представник 3 - ої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримала, зазначивши, що його задоволення відповідатиме інтересам дитини.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та малолітнього ОСОБА_3 суд встановив наступне.

Сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2001 року (а.с. 8), від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.05.2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 9).

Як зазначила позивач та визнав відповідач з часу розірвання шлюбу ОСОБА_1 з сином переїхала проживати у м. Хорол Полтавської області.

Як пояснив в суді малолітній ОСОБА_3, з часу його переїзду батько приїжджав до нього один раз, раніше телефонував один - два рази на місяць, в подальшому дзвонити припинив.

Крім того ОСОБА_3 пояснив, що коли вони проживали разом з батьком, останній його життям та навчанням не цікавився, зловживав алкоголем, часто бив його з будь з будь - якого приводу та ображав.

ОСОБА_4 також пояснив, що підтримувати будь - які відносини з батьком він не бажає.

Представник Служби у справах дітей, в присутності якої допитувалась житина пояснила, що ОСОБА_3 давав пояснення щиро, без примусу та за відсутності впливу батька чи матері на нього.

Крім того, з довідки Хорольської гімназії, в якій навчається ОСОБА_3 вбачається, що батько дитини ним не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає, з учителями за час навчання сина не спілкувався, гімназію не відвідує (а.с. 11).

Опікунською радою при виконкомі м. Хорол розглянуто заяву позивача щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина, встановлено, що батько усунувся від виконання батьківських обов'язків та надано висновок про доцільність позбавлення його батьківських прав (а.с. 14).

Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (п.15) роз'яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Оскільки судом встановлено, що відповідач жодної уваги дитині протягом тривалого часу не приділяє, суд вважає доведеною належними доказами ту обставину, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Зазначене відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставною для позбавлення його батьківських прав.

Задовольняючи позов суд також враховує той факт, що жодних доказів чинення відповідачу перешкод у спілкуванні з дитиною суду не надано, стан здоров'я відповідача не позбавляє його можливості приймати участь у вихованні дитини, сприяти його духовному та фізичному розвитку, цікавитись життям до здоров'ям сина, приймати участь у його становленні як особистості, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками.

При цьому суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на неможливість виконувати батьківські обов'язки за станом здоров'я - травмою ноги, оскільки дитина проживає окремо з листопада 2014 року, а відповідач лікувався з травня по вересень 2015 року.

Задовольняючи позов суд також приймає до уваги ту обставину, що за час перебування справи в провадженні суду батько дитини свого ставлення до сина не змінив, в судовому засіданні також жодного інтересу чи уваги до ОСОБА_3 не проявив, спроб відновити родинні відносини з сином не вживав, зазначивши, що син підросте і сам у всьому розбереться.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, ст.ст. 164, 165, 171, 258 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 (актовий запис про народження № 1070 вчинений Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві 18.10.2002 року).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя