Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2757/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

Іменем України

08.12.2015 Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого судді Кіселика С.А.

суддів : Потапенка В.І., Суржика М.М.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю за апеляційною скаргою представника позивача на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вище вказаним позовом і після уточнення позовних вимог остаточно просила постановити рішення, яким визнати факт, що має юридичне значення, а саме проживання однією сім'єю ОСОБА_2Є зі своїм чоловіком ОСОБА_3 з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, що померла 28 січня 2012 року, з грудня 2010 року по день смерті, та визнати за позивачем право користування на житлове приміщення на рівні з членами сім'ї наймача (власника), що розташоване за адресою м. Кіровоград, провулок Студентський, 17.

На обґрунтування позову зазначено, що у грудні 2010 року вона зі своїм чоловіком ОСОБА_3 переїхали жити до тітки чоловіка по матері ОСОБА_5 і проживали з нею однією сім'єю, тобто вели спільне господарство, мали спільний бюджет, доглядали за тіткою, яка мала похилий вік і потребувала такого догляду. Крім того доказом спільного проживання однією сім'єю вважає факт укладення між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 договору довічного утримання та реєстрацію ОСОБА_3 за вказаною адресою.

Зазначила також, що встановлення факту проживання однією сім'єю необхідно їй для захисту своїх прав, як члена сім'ї наймача, та визнання за позивачем набуття права користування жилим приміщенням у будинку за адресою: м. Кіровоград, провулок Студентський, 17, на рівні з членами сім'ї наймача (власника).

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 жовтня 2015 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Зокрема представник позивача в апеляційній скарзі зазначила, що суд першої інстанції не зясував всіх обставин на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог забезпечених достатніми доказами та не взяв до уваги ні пояснення позивача, ні пояснення свідків.

В засіданні апеляційного суду позивач та її представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що позивач разом із своїм чоловіком відповідачем ОСОБА_3, у грудні 2010 року переїхали проживати у будинок за адресою : м. Кіровоград, провулок Студенський, 17, який належав на праві власності ОСОБА_5 тітці відповідача ОСОБА_3 15.06.2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір довічного утримання в результаті чого право власності на будинок по провулку Студентський, 17 в місті Кіровограді набув ОСОБА_3 03.12.2011 року ОСОБА_3 зареєструвався за вказаною адресою. 28 січня 2012 року ОСОБА_5 померла. Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 04.06.2013 року ухваленим за цивільною справою за позовом ОСОБА_6 спадкоємця ОСОБА_5, до ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання не дійсним, позов задоволено та визнано недійсним договір довічного утримання укладений 15.06.2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 13.08.2013 року рішення суду залишено без змін. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Кіровоградської міської ради, Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, третя особа : Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування, позов ОСОБА_6Є задоволено та визнано за ним право власності на житловий будинок з господарсько побутовими будівлями, що розташований в м. Кіровограді по провулку Студентському, 17, після смерті його бабусі ОСОБА_5. Рішення суду набрало законної сили.

В позовній заяві та заяві про зміну та уточнення до неї ( а.с. 2 4, 86 87) представник позивача зазначила, що встановлення факту проживання однією сім'єю необхідно позивачу для захисту її прав як члена сім'ї власника та набуття права на користування житловим приміщенням будинку на рівні з членами сім'ї власника.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції зазначив, що позивач ОСОБА_7, після смерті ОСОБА_5 та переходу права власності на будинок і земельну ділянку до ОСОБА_8, який на даний час є власником будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою м. Кіровоград, провулок Студенський, 17, втратила право користування ним.

Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога позивача щодо встановлення факту проживання однією сім'єю її та її чоловіка з померлою, з грудня 2010 року по день смерті, та визнання за нею права користування житловим приміщенням на рівні з членами сім'ї (наймача) власника не породжує жодних правових наслідків, а отже вказаний факт не має юридичного значення так як право користування є похідним від права власності.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду із наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Отже, виходячи з буквального тлумачення ч. 1 ст 405 ЦК України, право члена сім'ї власника житла на користування цим житлом виникає за наявності водночас таких умов: 1) особа повинна бути членом сім'ї власника житла; 2) член сім'ї власника житла повинен проживати разом із ним. За відсутності хоча б однієї обставини особистий сервітут не виникає відсутність підстави.

Власником будинку розташованого за адресою: м. Кіровоград, провулок Студенський, 17, на даний час, є ОСОБА_8 Позивач не є членом його сім'ї, а отже у неї відсутнє право на користування його власністю у розумінні положень ч. 1 ст. 405 ЦК України.

Позивач проживала у даному будинку без реєстрації, як член сім'ї ОСОБА_3, за яким було зареєстровано право власності на спірний будинок на підставі договору довічного утримання.

В результаті втрати ОСОБА_3 права власності на підставі рішення суду про визнання недійсним договору довічного утримання, позивач ОСОБА_2Є втратила право на користування даним домоволодінням, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції право користування річчю є похідним від права власності на нього.

Аналізуючи положення п.4 ч. 1 ст. 406 ЦК України колегія суддів дійшла висновку, що перехід права власності до третьої особи припиняє обставини які були підставою для встановлення сервітуту і відповідно сам сервітут припиняється на підставі п.4 ч.1 ст. 406 ЦК України.

Враховуючи наведене, навіть за умови, що позивач вселилась у будинок як член сім'ї ОСОБА_5, то після смерті останньої і набуття ОСОБА_8 права власності на спадкове майно - спірне домоволодіння, право користування даним домоволодінням, як члена сім'ї колишнього власника, у позивача припинилось.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами і правильно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 - представника позивача ОСОБА_2 відхилити, а рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Кіселик С.А.

Судді: Потапенко В.І.

ОСОБА_10