АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7176/15 Справа № 205/863/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Залімська Н. В. Доповідач - Калиновський А.Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Єлізаренко І.А., Ремеза В.А.

При секретарі - Гулієву М.І.о

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 10 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що відповідно до укладеного кредитного договору № DNK0GA00000032 від 21 червня 2007 року ПАТ КБ "Приватбанк" надав ОСОБА_2 кредит в сумі 11 000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 20.06.2017 року. У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами кредитного договору, чим не виконав зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 29.01.2015 року по договору виникла заборгованість на загальну суму 4907,36 доларів США. В якості забезпечення зобов'язань позичальника за кредитним договором поручителями виступають ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з якими 21.06.2007 року укладені договори поруки. Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 4907,36 доларів США, що еквівалентно 78 272,42 грн. та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року позов ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № DNK0GA00000032 від 21 червня 2007 року в розмірі 4907,36 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.01.2015 року складає 78 272,42 грн., з яких: 4327,73 дол. США - заборгованість за кредитом; 310,22 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 20,00 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 0,80 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 15,67 дол. США - штраф (фіксована частина), 232,94 дол. США - штраф (процентна складова).

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" судові витрати в розмірі 782,72 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги банку частково, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.1054 ЦК України, обов'язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № DNK0GA00000032 від 21 червня 2007 року ПАТ КБ "Приватбанк" надав ОСОБА_2 кредит в сумі 11 000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 20.06.2017 року (а.с.14-16).

В забезпечення виконання умов кредитного договору 21 червня 2007 року між Банком та ОСОБА_5 був укладений договір поруки № DNK0GA00000032-3, з ОСОБА_3 укладено договір поруки 21 червня 2007 року № DNK0GA00000032-1; та з ОСОБА_4 також було укладено договір поруки № DNK0GA00000032-2, згідно умов яких, поручителі зобов'язалися перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором (а.с.17-19).

Встановлено, що Банк свої зобов'язання по договору виконав належним чином. У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 29.01.2015 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 4907,36 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 29.01.2015 року складає 78 272,42 грн., з яких: 4327,73 дол. США - заборгованість за кредитом; 310,22 дол.США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 20,00 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 0,80 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 15,67 дол. США - штраф (фіксована частина), 232,94 дол. США - штраф (процентна складова) (а.с.5-9).

Задовольняючи позовні вимоги банку щодо стягнення заборгованості, суд правильно виходив з того, що внаслідок порушення своїх зобов'язань у ОСОБА_2 виникла заборгованість внаслідок невиконання умов кредитного договору, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Проте, як пояснив ОСОБА_2 у судовому засіданні, ще до ухвалення судом рішення, він на погашення штрафних санкцій за кредитним договором вносив грошові кошти на рахунок банку.

Як видно з матеріалів справи, згідно наданих копій квитанцій до суду апеляційної інстанції, відповідач погасив частину боргу, а саме:

13.03.2015 року було внесено 50 доларів США;

20.03.2015 року було внесено 1200 доларів США;

02.04.2015 року було внесено 387 та 297,68 доларів США.

Отже всього відповідачем до ухвалення судом рішення було погашено заборгованість на суму 1934,68 доларів США.

Вирішуючи спір, суд дані обставини справи не з'ясував та правильно дійшовши висновку про необхідність стягнення кредитної заборгованості з відповідачів на користь банку, помилково визначився із її сумою.

Під час судового засідання в апеляційній інстанції позивачу неодноразово пропонувалося надати докази щодо зарахування зазначених сум на погашення заборгованості за кредитним договором, проте банк таких доказів не надав і, таким чином, відповідно до ст. ст. 10,11 ЦПК України, розпорядився своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в частині розміру кредитної заборгованості змінити, стягнувши з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за тілом кредитного договору № DNK0GA00000032 від 21 червня 2007 року в розмірі 2 972,68 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 29.01.2015 року (15.95 грн. за 1 долар США) складає 47 414,25 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року в частині розміру кредитної заборгованості змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за тілом кредитного договору № DNK0GA00000032 від 21 червня 2007 року в розмірі 2 972,68 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 29.01.2015 року (15.95 грн. за 1 долар США) складає 47 414,25 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:

Судді: