Номер провадження: 22-ц/785/8849/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2015 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого Сватаненка В.І.

суддів Суворова В.О., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Овідіопольського управління експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» - «Про визнання незаконним перерахунку заборгованості за спожитий газ» за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 вересня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

08.05.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, по якому просила визнати незаконним розрахунок заборгованості, виконаний відповідачем, за спожитий газ за період на протязі 2004 року, а саме 9,68 куб.м. за час планової перевірки газового лічильника, а також визнати позивача по користуванню газу та в подальшому до «категорії до 2500куб.м.».

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на те, що на її імя відповідачем відкритий особистий рахунок № 100446 по розрахунку за газопостачання, яке здійснює відповідач по місцю її мешкання, яке знаходиться по вул. Ватутіна, 16, смт. Овідіополь, Одеської області. Як споживач газу, вона відносилась до категорії осіб зі споживанням газу до 2500 м3.

В лютому 2015 року позивач отримала повідомлення від відповідача про те, що нею нібито перевищено споживання газу за 2014 рік на 9,68 м3, у звязку з чим з 01.01.2015 року віднесена до категорії споживачів газу з обємом до 6000 м3 та повинна сплачувати за спожитий газ по 1.7880 грн. Також у звязку з вказаними обставинами був зроблений перерахунок по сплаті за спожитий газ за 2014 рік та донараховано до сплати 2108.08 грн. 9.68 м3 газу були нею нібито витрачені більше 2500 м3 за період 2014 року за час знаходження лічильника на плановій перевірці.

Після проведення перевірки газового лічильника позивач звернулась до відповідача, їй у розрахунковій книжці була проставлена сума до сплати за спожитий газ за час проведення перевірки газового лічильника, яка склала 10,52 грн., без зазначення кількості кубів спожитого газу. Вказана сума позивачем була відразу сплачена на рахунок відповідача.

Позивач позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала, при цьому пояснила, що позивач дійсно є їх абонентом. З 22.07.2014 року по 12.08.2014 року у позивача проводилась перевірка газового лічильника. За вказаний період позивачу була нарахована сума до сплати за спожитий газ, відповідно до Постанови НКРЕ від 03.04.2014 року № 240 «Про встановлення роздрібних цін на природний газ, що використовується до потреб населення» та п.120 Правил надання послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999 року за № 2246. Оскільки при нарахуванні оплати позивачу порушень законодавства не допущено, представник відповідача позов не визнала та заперечувала проти його задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.09.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

25.09.2015 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказане рішення районного суду, по якій просить рішення суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на неповне зясування районним судом обставин по справі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлені такі обставини у справі.

3 жовтня 2011 року між ПАТ «Одесагаз» Овідіопольського управління експлуатації газового господарства та ОСОБА_2 укладений договір на поставку природного газу за адресою: смт.Овідіополь, вул. Ватутіна, 16 та відкритий особовий рахунок № 100446.

Відповідно до п.10 Правил наддання аселенню послуг з газопостачання, затверджених Постаановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання та/або видів (напрямів) споживання, що встановлені НКРЕ за показаннями лічильників газу, в у разі їх відсутності - за нормою споживання природного газу. Газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня аналіз річних витрат газу за минулий рік по кожному особовому рахунку.

Якщо річний обсяг не відповідає обсягу, передбаченого встановленої категорії тарифу, провадиться перерахунок усього обсягу газу, спожитого в минулому році по збільшеному чи зниженому тарифу, та цей тариф встановлюється на наступний рік для конкретного споживача природного газу.

Станом на 2014 рік позивачу був встановлений тариф на оплату вжитого газу категорії до 2500 куб.м. 1,089 грн. за 1 куб.м.

У період з 22 липня 2014 року по 12 серпня 2014 року газовий лічильник ОСОБА_2 у плановому порядку був знятий газопостачальником ( відповідачем у справі) на повірку та у подальшому за даний період було нараховано 9,68 куб.м. природного газу.

Наведена кількість вжитого природного газу за цей період була розрахована із попередніх показників позивача середньодобових витрат природного газу: зимою 11,78 куб.м.; влітку 0,44 куб.м., тому 9,68 куб.м. становлять із розрахунку: 0,44куб.м.Х22 дні=9,68 куб.м. До сплати: 9,68 куб.м.Х1,89=10,54 грн.

Витрати позивача за 2014 рік за 2014 рік склали: 22038 куб.м. 19538 куб.м.=2500 куб.м.+9,68 куб.м.=2509,68 куб.м., що є перевищенням обсягу 2500куб.м., передбачений встановленою категорією тарифу.

В січні 2015 року відповідачем був здійснений перерахунок обсягу газу, спожитого позивачем в 2014 році по тарифу категорії 2500 куб.м., та з 01.01.2015 року встановлений тариф до 6000 куб.м., тобто 1,7880 за 1 куб.м.

Виходячи з наведеного відповідач здійснив перерахунок за 2013 рік та сума доплати склала 1199,39 грн.

Апелянт стверджувала, що у разі своєчасного повідомлення відповідачем її про нарахування 9,68 куб.м. спожитого природного газу за період перебування газового лічильника на повірці, то вона зменшила би вживання газу та не допустила би перевищення встановленого тарифу 2500 куб.м.

Відповідно до п.17 зазначених «Правил …» абонент зобовязаний знімати фактичні показники лічильника газу щомісячно станом на 312 число та проводити оплату за використаний природний газ до 10 числа наступного місяця.

Однак, вимоги вказаного пункту Правил позивач не виконувала, оскільки матеріали свідчать про те, що плата за використаний газ проводилась не регулярно, тобто не кожного місяця, тому з причини власної недбалості позивач допустила перебільшення використання природного понад встановленого тарифу на 2014 рік.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи, є необґрунтованими, тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.

Частиною 3 ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Цивільний інтерес підлягає захисту, якщо він не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Колегія суддів вважає, що районний суд, давши оцінку поясненням сторін по справі та на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до правильного обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Висновки суду першої інстанції відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, є правильним по суті, відповідає вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України, підстави для його скасування та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

09.12.2015 року м. Одеса