АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Семенюк Т.А., Кравець В.А.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач звернулась у серпні 2015 року.

Зазначала, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки, а тому просила суд стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 3 000,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти, на утримання дитини у розмірі 2 500 грн. щомісячно, починаючи з 04.08.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даного рішення та ухвалення нового, про стягнення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом вірно встановлено, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1.

Як вбачається з довідки №2661 від 10.07.2015 року дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вказано у ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Ухвалюючи оскаржене рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правих підстав для стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Разом з тим, вирішуючи питання про розмір аліментів, суд першої інстанції не у повній мірі врахував обставини, передбачені ст. 182 СК України.

Відповідно до частини 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Як вірно встановлено судом першої інстанції відповідач не працює.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дитини, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Визначаючи конкретний розмір аліментів у твердій грошовій сумі колегія суддів виходить із того, що позивачкою не доведена можливість сплати відповідачем аліментів саме у розмірі 3000 грн.

Беручи до уваги наведені обставини, судова колегія виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості і положень закону, що батьки зобов'язані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя, вважає, що рішення підлягає зміні шляхом зменшення визначеного судом розміру аліментів на утримання дитини з 2 500,00 грн. до 1 500,00 грн. щомісячно.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні, шляхом зменшення розміру аліментів що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в з 2 500,00 грн. до 1 500,00 грн. щомісячно.

Керуючись ст. ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року змінити, шляхом зменшення розміру аліментів що підлягає стягненню щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2 500,00 грн. до 1 500,00 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: