РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/18277/15-ц

Провадження № 2-о/638/280/15

07.12.2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Шептуха В.М.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про встановлення факту, який має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення встановлення факту смерті ОСОБА_3, яка померла 11.10.2015 року у місті Донецьк. Свої заявлені вимоги обґрунтовує тим, що він зареєстрований у місті Харкові, як особа, тимчасово переміщена з тимчасової окупованої території України. З 16.11.1996 року перебував у шлюбі із Горбенко (шлюбне - ОСОБА_3) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_3 померла 11.10.2015 року у місті Донецьку, де знаходилась під наглядом лікарів, діагноз: «Інтоксикація. Онкологічне захворювання», що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №1604, виданим «Центром первинної медико-санітарної допомоги №4 м. Донецька». Діти заявника навчаються в спеціалізованих школах м. Харкова, навчання в яких повязано із виїздами за кордон. Оскільки це повязано із погодженням на виїзд з боку обох батьків, або наявністю свідоцтва про смерть матері, заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції з метою отримання свідоцтва про смерть дружини ОСОБА_3, прте у цьому йому було відмовлено на підставі того, що лікарське свідоцтво про смерть №1604, видане «Центром первинної медико-санітарної допомоги №4 м. Донецька» не може бути підставою для державної реєстрації смерті. Просить суд заяву задовольнити.

Заявник в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник зацікавленої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи судом встановлено, що з 16.11.1996 року заявник ОСОБА_2 перебував у шлюбі із Горбенко (прізвище дружини після шлюбу - ОСОБА_2) ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 16.11.1996 року серії І-НО №378847, виданим Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька (а. с. 5).

Від шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є двоє дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтва про народження, виданими відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Донецька 18.06.2003 року (а. с. 8-9).

ОСОБА_3 померла 11.10.2015 року у місті Донецьку, де знаходилась під наглядом лікарів, діагноз: «Інтоксикація. Онкологічне захворювання», що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №1604, виданим Комунальним закладом «Центром первинної медико-санітарної допомоги №4 м. Донецька» 12.10.2015 року (а. с. 4).

Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Надане заявником лікарське свідоцтво про смерть №1604 від 12.10.2015 року, яке видане Комунальним закладом «Центром первинної медико-санітарної допомоги №4 м. Донецька» не приймається до уваги судом, оскільки у відповідності ізстаттею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» даний документ не є належним доказом по справі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з частиною 2 статті 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до частини 2 статті 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Таким чином, заява ОСОБА_2, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про встановлення факту, який має юридичне значення, підлягає задоволенню частково, а саме в частині встановлення факту смертідружини - ОСОБА_3, оскільки цей факт має для заявника юридичне значення.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив факт смерті ОСОБА_3, яка померла 11.10.2015 року у місті Донецьку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 234, 256, 257, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про встановлення факту, який має юридичне значення - задовольнити частково.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, яка померла 11.10.2015 року у місті Донецьку.

В задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: