Справа № 177/183/15-ц
Провадження № 2/177/360/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 грудня 2015 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління Державної Міграційної служби у Дніпропетровській області, ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 29.01.2015 року з вище вказаною позовною заявою, яку в подальшому уточнив та в обґрунтування якої зазначив, що йому на праві приватної власності належить будинок № 5 по вул. Ювілейній в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області. За даною адресою, окрім нього, зареєстровані: його дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, діти ОСОБА_4, ОСОБА_2 та онука ОСОБА_5.

Відповідач ОСОБА_2 в січні 2005 року виїхав з будинку разом з співмешканкою, забравши все своє майно та з зазначеного часу в будинку не проживає, за комунальні послуги не сплачує та жодного разу в будинку не зявлявся, з реєстрації не знявся.

Позивач стверджує, що він є інвалідом другої групи, тому йому досить важко підтримувати будинок в належному стані, поратися по господарству, і він потребує допомоги сторонніх осіб. Для вчинення певних правочинів щодо забезпечення власних потреб необхідно згоду проживаючих в ньому. Відповідач не проживає в будинку, не допомагає позивачу вести господарство, а його реєстрація в будинку не дозволяє позивачу розпоряджатися ним за своїм розсудом і значно обмежує його законні права. Факт реєстрації в будинку відповідача перешкоджає наміру позивача отримати субсидію на оплату комунальних послуг.

Тому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщення за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Ювілейна, 5.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, заначив, що його син ОСОБА_2, який є відповідачем по справі, зареєстрований в належному йому будинку, однак з 2005 року не проживає в ньому без поважних причин, добровільно виїхав з будинку, забравши всі свої речі. Вже 10 років за місцем реєстрації відповідач не зявляється, точної адреси його місця проживання не відомо. Відомо зі слів інших людей, що у нього є сімя, діти, що він приїздить до своєї тещі в цьому ж селі Лозуватка, але в будинок своїх батьків не зявляється. На даний час він має намір оформити субсидію, однак відповідач не бажає спілкуватися та надати довідки про його доходи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданні не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Будучи присутнім в судовому засіданні 10.09.2015 року (а.с.64) позов не визнав, пояснюючи, що дійсно з січня 2005 року не проживає за місцем своєї реєстрації в будинку, який належить його батькам. Однак вказує, що позивач вчиняє перешкоди та не допускає його до жилого приміщення. Так батьки неодноразово були ініціаторами сварок, оскільки їм не подобалася його дружина, з якою він одружився, через що в них виникли неприязні стосунки. Через вказані сварки він вимушений був покинути будинок та тривалий час винаймати житло. За цей період він неодноразово намагався примиритися з батьками. На даний час він проживає в гуртожитку в приміщенні, яке належить його дружині та їх спільним дітям, свого житла не має, а тому бажає проживати разом з батьками за місцем своєї реєстрації.

Третя особа ОСОБА_3 також правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити (а.с. 75). Будучи присутньою в судовому засіданні 10.09.2015 року (а.с.64) суду пояснила, що вона є дружиною позивача ОСОБА_1 та матірю відповідача ОСОБА_2 Підтвердила, що відповідач зареєстрований в будинку, придбаному за час їх подружнього життя з позивачем, однак з 2005 року там не проживає без поважних причин. Вказує, що поважних причин відсутності відповідача за місцем реєстрації не має. Не заперечує, що в них виникли неприязні стосунки із-за того, що дійсно їм не подобалась майбутня невістка, однак з того часу син не намагався примиритися, не запросив навіть на весілля, не дозволяє бачитися з онуками, хоча один раз при народженні молодшої онуки вона приїжджала в пологовий будинок. На даний час вони не мають можливості оформити субсидію, а відповідач не бажає добровільно знятися з реєстрації, вказуючи, що він має право на частину будинку.

Представники третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявилися, просили справу розглянути за їх відсутності, при розгляді справи покладаються на розсуд суду (а.с. 44).

Суд, вислухавши учасників судового засідання, свідків, вивчивши письмові матеріали справи та дослідивши докази, що в них містяться, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивачу по справі ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок № 5 по вул. Ювілейній в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 16.08.1988 року (а.с. 7).

З довідки Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 45 від 15.01.2015 року (а.с. 6) вбачається, що за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Ювілейна, 5, зареєстровані: ОСОБА_1 позивач по справі, його дружина ОСОБА_3, донька ОСОБА_4, онука ОСОБА_5 та син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач по справі, який зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає.

Те, що ОСОБА_2 є сином позивача підтверджується також свідоцтвом про народження серії ІІ-КИ № 423259, виданого 19.04.1978 року Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області на підставі актового запису про народження № 32 (а.с.35).

Отже відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований у вказаному будинку як член сімї позивача.

Як вбачається з акту від 16.01.2015 року, складеного за участі сусідів позивача по вул. Ювілейній в с. Лозуватка Криворізького району ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, відповідач ОСОБА_2 у вказаному вище будинку не проживає з 2005 року, не сплачує за послуги по обслуговуванню будинку, особистих речей його не виявлено, спального місця та інших ознак, що вказують на фактичне проживання відповідача за вказаною адресою не має (а.с. 8-9).

Факт непроживання відповідача понад 10 років у будинку № 5 по вул. Ювілейній в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, які також вказали, що причина відсутності за місцем реєстрації відповідача їм не відома, в той же час будь-яких сварок між сторонами по справі вони не чули, що жодного разу не бачили відповідача з 2005 року, щоб він зявлявся до батьків, в той же час їм відомо, що він приїздить з жінкою та дітьми до тещі, яка проживає на 8-му кварталі в с. Лозуватка.

Отже, судом встановлено, що відповідач, який залишається зареєстрованим у будинку позивача, не проживає в ньому з січня 2005 року, проживає в житловому приміщенні у гуртожитку за адресою: м. Кривий Ріг, пл. Домнобудівників, 2 корп. 2 приміщ. 141, яке належить на праві спільної приватної власності його дружині та двом їх донькам (а.с. 71-74), за місцем своєї реєстрації не зявляється, добровільно не бажає її відмінити. Будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем щодо збереження за останнім житлової площі на час його не проживання в будинку не існує, позивач стверджує, що вимушений сам сплачувати комунальні платежі за нього, що негативно впливає на його матеріальний стан, та не дозволяє йому розпоряджатися нерухомим майном на власний розсуд, що значно обмежує його законні права користування та розпорядження власністю.

У відповідності зі ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином дії відповідача по відношенню до позивача, що проявляються в перешкоджанні йому користуватися, шляхом нездійснення відміни своєї реєстрації, належним йому на праві власності майном, у вигляді будинку № 5 по вул. Ювілейній в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, є неправомірними та такими, що порушують його законні права та інтереси, передбачені ст. 41 Конституції України.

Крім цього, у відповідності зі ст. ст. 150, 155 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності житловий будинок, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, та не можуть бути позбавлені права користування житловим будинком.

Оскільки відповідач своїми діями порушив законні права та інтереси позивача, то у відповідності зі ст. 391 ЦПК України, позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

На підставі ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд дійшов висновку про те, що позивач не чинить відповідачу жодних перешкод у користуванні належним йому домоволодінням, відповідач не надав жодних доказів в підтвердження поважності причин непроживання у вказаному будинку, та посилання його на неприязні стосунки з батьками, а фактично образи на те, що їм не сподобалась його дружина, не є поважною причиною не проживання в будинку на протязі 10 років. Хоча і вказував відповідач в судовому засіданні, що позивач чинить йому перешкоди в користуванні домоволодінням, але жодного доказу на підтвердження своїх заперечень не надав, в той же час сусіди підтверджували, що на протязі десяти років він до батьків не зявлявся.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не проживає без поважних причин в будинку № 5 по вул.. Ювілейній в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, який належить на праві власності позивачу, понад 1 рік, між ними не було досягнуто жодної домовленості про порядок користування цим житлом, в звязку з чим чинить позивачу перешкоди у здійсненні права власності на вказаний житловий будинок, оскільки він змушений сплачувати за нього комунальні послуги, таке інше, тому суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 5 по вул. Ювілейній в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління Державної Міграційної служби у Дніпропетровській області, ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - домоволодінням № 5 по вул. Ювілейній в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: