Справа №701/950/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - А. І. Костенка

за участю секретаря - М. А. Чикуровій

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Маньківського району Черкаської області та ОСОБА_3 районної державної адміністрації, третя особа прокурор Маньківського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 5 грудня 1994 року в с. Роги Маньківського району Черкаської області у віці 66 років померла позивачки мати ОСОБА_4, про що 06.12.1994 в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за № 32, свідоцтво про смерть серії І-СР №288969 видане 06.12.1994 ОСОБА_2 сільською радою Маньківського району Черкаської області. Батько позивачки ОСОБА_5, помер 09.06.1996 с. Роги Маньківського району Черкаської області у віці 71 років, про що 10.06.1996 в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за № 16, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №025808, виданим 10.06.1996 виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Маньківського району Черкаської області. Позивач є спадкоємицею першої черги за законом після смерті її батьків, вона звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, та оформила спадщину після смерті її матері, де заведено спадкову справу № 592 за 2008 рік. Так, 29.10.2008 державним нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_6, позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке підтверджує, що вона є спадкоємцем майна позивачки матері ОСОБА_4, яка померла 5 грудня 1994 року. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», реорганізованого в ТОВ «Прогрес», с. Роги Маньківського району Черкаської області, належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧЕ-ХІ №170457, виданого ОСОБА_2 сільською радою Маньківського району Черкаської області 30.09.2008. Таким чином, позивачка є спадкоємицею майна після смерті матері позивачки, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», реорганізованого в ТОВ «Прогрес», с. Роги Маньківського району Черкаської області. Той факт, що позивачки покійна мати ОСОБА_4, була колгоспним пенсіонером та членом колективного сільськогосподарського підприємства підтверджується довідкою від 15.05.2015 року № 04/874, виданою управлінням соціального захисту населення ОСОБА_3 райдержадміністрації, представленням колгоспу «Прогрес» від 14.04.1983 року, довідкою колгоспу «Прогрес» від 14.04.1983 з відомостями про кількість вироблених трудоднів, довідкою про заробіток для обчислення пенсії. Довідка ОСОБА_2 сільської ради від 27.05.2015 року № 202 підтверджує, що колгосп «Прогрес» було перейменовано в КСП «Прогрес» протокол № 1 від 06.02.1993, а КСП «Прогрес» реформований в ТОВ «Прогрес» протокол №1 від 15.02.2000, товариство ліквідовано, архівні документи передано на зберігання до ОСОБА_2 сільської ради згідно рішення сесії №14-5 від 05.04.2004. Оскільки позивача мати була членом колективного сільськогосподарського підприємства, вона мала право на отримання майнового паю та земельної частки (паю). Однак, виявилось, що право на земельну частку (пай) на імя матері не було видано, за отриманою нею інформацією, у списки на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) позивачки матері не було включено. Так, на позивача звернення листом відділу Держземагентства у ОСОБА_3 районі Черкаської області від 22.06.2015 року № 31-28-0.4-1657/2-15 позивачу повідомлено, що у списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є додатком до державного акта на право колективної власності на землю, позивачки мати ОСОБА_4, не зазначена, що і змусило позивачку звернутися з відповідним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, але згідно наданої заяви позов не визнав та заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації в судовому засіданні позов визнав та незаперечував проти його задоволення.

Представник прокуратури в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: 5 грудня 1994 року в с. Роги Маньківського району Черкаської області у віці 66 років померла позивачки мати ОСОБА_4, про що 06.12.1994 в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за № 32, свідоцтво про смерть серії І-СР №288969 видане 06.12.1994 ОСОБА_2 сільською радою Маньківського району Черкаської області. Батько позивачки ОСОБА_5, помер 09.06.1996 с. Роги Маньківського району Черкаської області у віці 71 років, про що 10.06.1996 в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за № 16, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №025808, виданим 10.06.1996 виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Маньківського району Черкаської області. Позивач є спадкоємицею першої черги за законом після смерті її батьків, вона звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, та оформила спадщину після смерті її матері, де заведено спадкову справу № 592 за 2008 рік. Так, 29.10.2008 державним нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_6, позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке підтверджує, що вона є спадкоємцем майна позивачки матері ОСОБА_4, яка померла 5 грудня 1994 року. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», реорганізованого в ТОВ «Прогрес», с. Роги Маньківського району Черкаської області, належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧЕ-ХІ №170457, виданого ОСОБА_2 сільською радою Маньківського району Черкаської області 30.09.2008. Таким чином, позивачка є спадкоємицею майна після смерті матері позивачки, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», реорганізованого в ТОВ «Прогрес», с. Роги Маньківського району Черкаської області. Той факт, що позивачки покійна мати ОСОБА_4, була колгоспним пенсіонером та членом колективного сільськогосподарського підприємства підтверджується довідкою від 15.05.2015 року № 04/874, виданою управлінням соціального захисту населення ОСОБА_3 райдержадміністрації, представленням колгоспу «Прогрес» від 14.04.1983 року, довідкою колгоспу «Прогрес» від 14.04.1983 з відомостями про кількість вироблених трудоднів, довідкою про заробіток для обчислення пенсії. Довідка ОСОБА_2 сільської ради від 27.05.2015 року № 202 підтверджує, що колгосп «Прогрес» було перейменовано в КСП «Прогрес» протокол № 1 від 06.02.1993, а КСП «Прогрес» реформований в ТОВ «Прогрес» протокол №1 від 15.02.2000, товариство ліквідовано, архівні документи передано на зберігання до ОСОБА_2 сільської ради згідно рішення сесії №14-5 від 05.04.2004. Оскільки позивача мати була членом колективного сільськогосподарського підприємства, вона мала право на отримання майнового паю та земельної частки (паю). Однак, виявилось, що право на земельну частку (пай) на імя матері не було видано, за отриманою нею інформацією, у списки на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) позивачки матері не було включено. Так, на позивача звернення листом відділу Держземагентства у ОСОБА_3 районі Черкаської області від 22.06.2015 року № 31-28-0.4-1657/2-15 позивачу повідомлено, що у списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є додатком до державного акта на право колективної власності на землю, позивачки мати ОСОБА_4, не зазначена.

Відповідно до указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до п. 24 ППВСУ № 7 від 16.04.2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті право спадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" мас бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право на земельну частку; (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифіката на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселений, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно із частиною 2 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому, і залишилися членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до держаного акта на право колективної власності на землю. Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення, і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є. Сам факт членства у колгоспі та тривалий термін роботи в інших організаціях до створення КСП й отримання державного акта на право колективної власності на землю не є підставою для отримання земельної частки у новоствореному КСП. Якщо трудові відносини таких осіб з колективами виникли на підставі трудового договору, а не членства в цьому колективі, то вони не передбачають права на одержання у власність земельної частки (паю). Право на одержання частки землі мають лише члени таких колективів, які залишались у ньому на час приватизації землі. При вирішенні цих питань законодавством не передбачена можливість врахування відроблених особою, яка претендує на отримання земельної частки, трудоднів, виходів на роботу характеру виконуваної роботи. Згідно заперечень представника ОСОБА_2 сільської ради відповідно до протоколу засідання правління КСП « Прогрес» від 19.03.1997 року ОСОБА_4 не внесена до списку паювання земель так як померла 06.12.1994 року, та не реалізувала підтвердження права на виділення земельної ділянки в натурі. В такому випадку право втрачається, більше того спадкоємці цієї особи не дістають у спадок земельний пай бо успадковувати можливо лише те, що існує та залишено у спадок.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно (Лист вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2014 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування), тобто довести в судовому порядку своє право на спадкування. Крім того, спори про визнання права власності па земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду Украйні віл 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Також позивачкою пропущено строк позовноїдавності для звернення до суду з позовом. А тому суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні і в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 58-60, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1225, ЦК України, ст. ст. 118, 122, 126 ЗК України, Указ Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Маньківського району Черкаської області та ОСОБА_3 районної державної адміністрації третя особа прокурор Маньківського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - ВІДМОВИТИ.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

Суддя А. І. Костенко