Справа № 369/3682/14 Головуючий у І інстанції Нікушина В. В.
Провадження № 22-ц/780/341/15 Доповідач у 2 інстанції Волохов
Категорія 47 05.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

05 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

при секретарі: Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав, -

встановила:

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи його тим, що до 2008 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з нею та за весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у його вихованні, аліментів не сплачував.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 листопада 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи відповідно до ст. 303 ЦПК України й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхилення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року „Про судове рішення у цивільній справі" зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказані вимоги закону судом дотримані в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив про відсутність правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, про що в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис № 1148.

28.08.2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. З відповідачем по справі ОСОБА_1 проживала окремо, дитина проживала і проживає з нею, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Віто-Поштової сільської ради.

ОСОБА_2 звернувся до служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області із заявою про встановлення його участі у вихованні і спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4

Згідно розпорядження № 880 від 06.11.13 року було прийнято рішення про встановлення днів та годин участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином.

Позивачка звернулась до служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області із заявою про надання висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. За результатами 13.05.13 року було прийнято рішення за № 9 про недоцільність на даний час позбавлення батьківських прав відповідача, надано відповідачу термін три місяці для налагодження стосунків з сином та виконання його батьківських обов'язків.

Згідно листа служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 04.11.14 року направленого до суду, батькам - гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 рекомендовано разом відвідувати психолога та відповідачу погасити заборгованість по аліментах для малолітньої дитини ОСОБА_4

Згідно копії квитанції № 7 ОСОБА_2 частково погасив заборгованість по аліментах.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, є правильним і відповідає вимогам законодавства.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Таким чином, враховуючи роз'яснення до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи.

Підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина судом не встановлено. Належних, допустимих доказів щодо ухилення відповідача від своїх батьківських обов'язків, відповідно до ст. 60 ЦПК України позивачем не надано.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :