Провадження № 2/127/7944/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 листопада 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного виконавця Вишенського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державного виконавця Вишенського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2 в якій просив частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Статтею 119 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно п.п. 2, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування), зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак, в порушення вищевказаних вимог, в позовній заяві не в повній мірі міститься виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у звязку з чим неможливо встановити зміст позовних вимог.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідачем у цивільному процесі є особа до якої спрямовані позовні вимоги і яка має вчинити певні дії щодо позивача.

Однак, зазначивши позовною вимогою - частково звільнити позивача від сплати заборгованості за аліментами, з позовної заяви неможливо встановити до кого саме така вимога спрямована.

Крім того, зазначена вище позовна вимога сформульована не коректно та потребує уточненню, оскільки з неї не вбачається в якій саме частині позивач просить звільнити його від заборгованості за аліментами.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з позовної заяви позивачем заявлено вимогу про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами, тобто позивачем заявлено вимогу майнового характеру.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Однак, доказів сплати судового збору позивачем до позовної заяви не додано.

Разом з тим, зазначене в позовній заяві клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 82 ЦПК України враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є майновий стан позивача.

Проте, жодних доказів на підтвердження свого майнового стану позивачем не надано.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 до Державного виконавця Вишенського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами, підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного виконавця Вишенського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: