Ухвала

іменем україни

01 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Писана Т.О., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», яке діє через представника Бондаренка Дмитра Юрійовича, на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 15 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 18 вересня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 15 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 18 вересня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договору від 19 серпня 2008 року отримала у Закритому акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» (далі - ЗАТ ЗАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», кредит у розмірі 20 тис. грн зі сплатою за користування коштами відсотків у розмірі 3 % на місяць (36 % річних) на суму залишку заборгованості, зі строком повернення коштів до 20 серпня 2013 року. Умови укладеного договору за правилами надання споживчого кредиту фізичним особам («Персональний кредит») передбачали плату за резервування коштів (ресурсів) у розмірі 2,4 %.

21 серпня 2008 року ОСОБА_3 достроково повністю повернула банку кредит і сплатила відсотки шляхом внесення до каси банку 20 040 грн, що підтверджено прибутковим касовим ордером № 1 від 21 серпня 2008 року, оформленим касиром Хустського відділення Закарпатського РУ ЗАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку, що зі сплатою позичальником вказаних коштів відповідно до нарахувань, здійснених станом на 21 серпня 2008 року на підставі розрахункового документа, складеного банком, борг за кредитом та відсотками був погашений, підстави для нарахування платежів, базою для яких є відповідні елементи заборгованості за кредитом, перестали існувати.

Встановлено, що місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», яке діє через представника Бондаренка Дмитра Юрійовича, на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 15 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 18 вересня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.О.Писана