Справа 688/3579/15-ц
№ 2/688/1070/15
Рішення

Іменем України

04 грудня 2015 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючогосудді - ОСОБА_1,

секретаря Обезюк І.І.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

встановив:

22 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_5 «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 15 квітня 2008 року між ОСОБА_6 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір. Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав зобовязання перед відповідачем, однак ОСОБА_6 порушив умови договору. Станом на 31 липня 2015 року заборгованість перед банком складає 23840,75 грн. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 14 жовтня 2011 року з відповідача ОСОБА_6 стягнута заборгованість у розмірі 12970,45грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, що виникла станом 31 липня 2015 року без урахування заборгованості, стягнутої за рішенням суду в сумі12970,45 грн., що складає суму 10870,30 грн.

Ухвалою суду від 02 грудня 2015 року первісного відповідача ОСОБА_6 замінено належним відповідачем ОСОБА_3.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Зазначив, що 15 квітня 2008 року відповідач ОСОБА_3 уклав кредит з банком. Банк свої зобовязання виконав, а відповідач порушив умови договору, у звязку з чим виникла заборгованість. Частина заборгованості стягнута рішенням суду від 14 жовтня 2011 року, яка утворилася станом на 31 травня 2011 року. Просив стягнути залишок заборгованості в сумі 10870,30 грн. Зазначив, що згідно даних Банку, що також слідує з розрахунків, відповідач востаннє вносив платіж по кредитному договору в сумі 200 грн. 12 листопада 2009 року, яка пішла на погашення відсотків, більше платежів не здійснював. Зазначив, що договором, укладеним із відповідачем не був передбачений більш тривалий термін позовної давності порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, подали клопотання про застосування строку позовної давності, при цьому зазначила, що як слідує з матеріалів справи останній платіж за договором здійснювався 12 листопада 2011 року, з того часу будь-які платежі відповідачем не здійснювалися.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 квітня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Термін дії картки складає 2 роки. Термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної картки, що підтверджується копією договору.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Встановлено, що кредитним договором позовна давність збільшена не була.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначаються періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до п. 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній, і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення відсотків за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014р. № 6-14цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів, відповідно до правил користування платіжною карткою, яка є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку.

За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. При цьому обставини, що переривають перебіг строку, можуть виникнути в будь-який момент до його закінчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Можливість предявлення позову про стягнення боргу обмежена строком позовної давності.

Відповідач під час судового розгляду просив застосувати строк позовної давності і відмовити банку з цих підстав.

Жодних заяв про поновлення строку позовної давності з обґрунтуванням поважності причин його пропуску від ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду не надходило.

Враховуючи, що кредитний договір було укладено 15 квітня 2008 року, термін дії кредитної картки складає 2 роки, строк позовної давності для позивача закінчився 16 квітня 2013 року (через 3 роки після закінчення строку дії картки), остання сплата відповідачем здійснена 12 листопада 2009 року, суд дійшов висновку, що строк позовної давності сплив.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за спливом строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 213, 215, 360-7 ЦПК України, ст.ст. 253, 256, 257, 261, 264, 267, 1054 ЦК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: