Справа №: 343/2403/15-ц
Провадження №: 2/0343/1094/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І. М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2Б.в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначила, що 30.07.1987 року у виконкомі Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області між нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб, актовий запис №10. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей, які є повнолітніми.

Позивачка мотивує свій намір розірвати шлюб тим, що часті сварки в сім"ї носять постійний характер, які супроводжуються нанесенням їй побоїв. Всі спроби зберегти сім"ю заради дітей, бажаного результату не дали. Шлюбних відносин не підтримують з жовтня 2006 року, що призвело до розпаду сімї та стало причиною звернення до суду з даним позовом. Вважає, що примирення між ними неможливе.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила,що відповідач наносить їй побої у зв"язку з чим просила шлюб розірвати.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, подав заперечення, в якому вказав, що хоче зберегти сім"ю, вважає, що дітям потрібний і батько, і мати. Він постійно працював, старався для сім"ї, переніс інфаркт, часто хворіє, а причина, з приводу якої звернуласяя його дружина до суду з даним позовом, полягає у її бажанні створити іншу сім"ю, а тому і зводить наклепи на нього в поліції. В задоволенні позову просив відмовити та надати їм час на примирення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НМ №154960 від 24.11.2015 року між ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 30.07.1987 року виконавчим комітетом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №10, був зареєстрований шлюб.

Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, між ними часто виникають сварки, які супроводжуються нанесенням тілесних ушкоджень позивачці, сімейного побуту не ведуть, конфлікти носять постійний характер, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду їхньої сім'ї. Позивачка наполягає на розлученні, а отже шлюб між ними носить формальний характер, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб розірвати.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 88, 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 30.07.1987 року виконавчим комітетом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №10 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 487.20 гривень судового збору, згідно квитанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Текст повного рішення виготовлено:10.12.2015 року