Провадження №4-с/263/81/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року Суддя Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області П.І. , ознайомившись із скаргою ОСОБА_1 щодо протиправної діяльності Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управляння, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в порядку ст.383 ЦПК України звернувся до суду із скаргою, в обґрунтування якої зазначив, що з його пенсії здійснюються утримання:

- на користь пенсійного фонду у сумі 1628,07 грн., крім того виконавчий збір у розмірі 162,81 грн., виконавчі витрати у розмірі 34,64 грн. Ці стягнення ним оскаржені до адміністративного суду, яким скасовано постанову державного виконавця від 31.-7.2015 року.;

- на користь ТОВ «Житло-22» у сумі 3480,37 грн., крім того виконавчий збір у розмірі 348,04 грн., виконавчі витрати у розмірі 96,08 грн.

Згідно отриманих суддею даних, за судовим наказом Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 20.08.2012 року у справі №2п/0519/1003/2012 з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житло-22» стягнута заборгованість по квартирній платі та обслуговуванню прибудинкової території і судовий збір на загальну суму 3480,37 грн.

Як убачається із змісту скарги, заявник звертається до суду в порядку ст. 383 ЦПК України, просить суд :

- поновити строк звернення до суду зі скаргою;

- з метою забезпечення позову зобовязати Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя зупинити стягнення з його пенсії;

- визнати незаконними дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управляння щодо повідомлення заявника про винесені постанови державного виконавця про утримання із пенсії та постанови про відкриття виконавчого провадження;

- зобовязати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управляння скасувати постанови про утримання із пенсії та постанови про відкриття виконавчого провадження;

- визнати незаконними утримання із пенсії заявника грошових коштів внаслідок протиправних дій державного виконавця повязаних неповідомленням заявника про відкриття виконавчого провадження;

- зобовязати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управляння повернути заявнику незаконно утриманні із його пенсії 860 грн. за жовтень 2015 року.

Розгляд судом скарг сторін виконавчого провадження на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, якими порушено їх права чи свободи, здійснюється за правилами розділу VI ЦПК в рамках судового контролю за виконанням судових рішень.

Юрисдикційність розгляду скарг на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС залежить від спеціалізації суду, який ухвалив рішення, що підлягає примусовому виконанню органами ДВС.

У порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС підлягають розгляду, якщо підлягає виконанню рішення суду загальної юрисдикції, ухвалене відповідно до ЦПК України (ст. 383 ЦПК України).

Скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судових рішень, ухвалених господарським судом відповідно до ГПК України, підлягають розгляду господарськими судами (ст. 121-2 ГПК України).

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законодавством не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (ст. 181 КАС України).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Предметна підсудність адміністративних справ місцевим загальним судам як адміністративним встановлена ч. 1 ст. 18 КАС України.

Як розяснено у п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», розгляд судами скарг у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, є однією з форм судового контролю за виконанням судових рішень, виконання яких є складовою частиною цивільного процесу, оскільки провадження у справі завершується виконанням ухвалених у такій справі судових рішень. Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби України, її посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, у розумінні статті 383 ЦПК є діями цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню в порядку цивільного судочинства.

Згідно розяснень наданих у п. 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 р. № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, судам необхідно враховувати, що за приписами пункту 5 частини першої статті 18, частини шостої статті 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні.

Відповідно до статей 28, 41, 89 Закону України «Про виконавче провадження» при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

У зв'язку із цим, відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року, справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів, у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України.

Тому слід ураховувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Оскільки ОСОБА_1 оскаржує постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, які є окремими виконавчими документом, то у відкритті провадження за скаргою стосовно зазначених стягнень необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Крім того, на підставі наведеного обґрунтування, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства вимоги скарги ОСОБА_1 стосовно протиправної діяльності Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управляння щодо стягнення на користь пенсійного фонду 1628,07 грн., оскільки рішення про таке стягнення судячи зі змісту скарги прийняте адміністративним судом, тому у відкритті провадження за скаргою стосовно зазначеного стягнення теж необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Подібні вимоги скарги, за якими слід відмовити у відкритті провадження вирішуються в порядку адміністративного судочинства, шляхом подання до суду адміністративного позову.

Що стосується вимог скарги ОСОБА_1 щодо протиправної діяльності Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управляння, повязаних із стягненням 3480,37 грн. слід відкрити провадження за скаргою, оскільки Жовтневим районним судом м.Маріуполя на виконання рішення у цивільній справі №2н/0519/1003/2012 виданий виконавчий лист, та скаргу надано з дотриманням вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, тому підлягає розгляду у судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122, ст.383, ст.385 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 щодо протиправної діяльності Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управляння щодо стягнення 1628,07 грн. та всіх виконавчих зборів і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Роз'яснити заявнику право звернутися з цими вимогами до суду в порядку адміністративного судочинства.

Відкрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 щодо протиправної діяльності Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управляння щодо стягнення 3480,37 грн., за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя у цивільній справі №2н/0519/1003/2012.

Призначити справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Маріуполя, на 25.11.2015 року о 08-50 годині, про що повідомити сторони.

Пропонувати зацікавленим особам подати в строк до 25.11.2015 року письмові заперечення проти скарги та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Зобов`язати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області надати матеріали виконавчого провадження за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя у цивільній справі №2н/0519/1003/2012 для огляду у судовому засіданні.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя надати відомості про те, на підставі яких документів з пенсії ОСОБА_1 стягуються грошові кошти та в якому розмірі, надати засвідчені копії вказаних документів.

Ухвала стосовно відмови у відкритті провадження за скаргою може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала стосовно відкриття провадження за скаргою оскарженню не підлягає.

Суддя: Папаценко П.І.