Справа № 462/4796/15 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/7614/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Монастирецького Д.І., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21 жовтня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2, з участю заінтересованої особи Другої Львівської державної нотаріальної контори про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 21 жовтня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2, з участю заінтересованої особи Другої Львівської державної нотаріальної контори про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено за її безпідставністю.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що районний суд зробив невірний висновок, що вона маючи право на спадщину, пропустила строк для її прийняття і лише з тих підстав не може її прийняти, неповністю зясував обставини, що мають значення для справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення і ухвалення нового рішення. Звертає увагу, що суд не взяв до уваги те, що з 2001 року до дня смерті матері вона постійно проживала разом з нею у квартирі № 44 в будинку № 13 А на вулиці Виговського в м. Львові, та до цього часу проживає у вказаній квартирі. Ці обставини підтверджуються долученими копіями договору купівлі-продажу від 15.12.2000р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстраційного посвідчення ЛОК БТІ та ЕО від 14.03.2001р., довідок ЛКП «Богданівка та ЛКП «Навколо базару», акту комісії ЛКП «Богданівка» та можуть бути підтверджені позами свідків.

Просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини 16.05.2013р.

Представник Другої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, хоча про розгляд справи було повідомлено належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 37), про причини неявки суд не повідомлено та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 районний суд прийшов до висновку про те, що заявником не наведено доказів, що її право на спадщину оспорюється чи не визнається нотаріусом чи будь-якими іншими органами та особами.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 16 травня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 313682 від 16 травня 2013 року. (а.с. 6)

Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії І-СГ від 10 квітня 2014 року матір'ю ОСОБА_5 є ОСОБА_4 (а.с. 7)

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 30 січня 2014 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_6. (а.с. 8)

ОСОБА_4, ОСОБА_7 на праві власності належить квартира № 44 на вул. Виговського, 12А у м. Львові, що підтверджується реєстраційним посвідченням Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки серії КММ №053973 від 14 березня 2001 року (а.с. 10)

Як вбачається із відповіді Другої Львівської державної нотаріальної контори №1369/02-14 від 24 червня 2015 року, ОСОБА_2 розяснено, що нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, або відповідно до ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 вона може встановити факт прийняття спадщини. Тому їй рекомендовано звернутись до суду з метою реалізації спадкових прав. (а.с. 11)

Згідно акту ЛКП «Богданівка» від 01.07.2015 р. ОСОБА_2 проживала і вела спільне господарство до дня смерті матері 16.05.2013р. ОСОБА_4, що підтвердили сусіди квартири № 59 ОСОБА_9АДРЕСА_1 ОСОБА_10 (а.с. 13)

Відповідно до довідки ЛКП «Навколо Базару» від 30.06.2015р. № 1167 ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15)

Як вбачається із копії довідки ЛКП «Богданівка» від 01.07.2015р. ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживала до дня смерті матері ОСОБА_4 (а.с. 14)

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 2 ст. 256 ЦК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24/753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом.

У випадках, якщо встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК, суди не повинні задовольняти вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Районний суд на зазначені положення закону та обставини справи уваги не звернув та не надав їм належної оцінки та дійшов не вірного висновку, що ОСОБА_11 маючи право на спадщину пропустила строк для її прийняття і лише з тих підстав не може її прийняти, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення і ухвалення нового рішення.

Колегія суддів приходить до висновку, що заявниця не може підтвердити відповідними документами факт постійного проживання із спадкодавцем, а тому вона може звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, за умови відсутності будь-якого спору щодо спадкового майна.

З огляду на вищенаведене судова колегія вважає, що рішення районного суду слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_2 задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем - матірю ОСОБА_4 на час відкриття спадщини 16.05.2013р.

Згідно п.1.ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст..ст.309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем - матірю ОСОБА_4 на час відкриття спадщини 16.05.2013р.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді Д.І. Монастирецький

ОСОБА_12