Справа № 524/8049/15-ц
24.11.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:
головуючого судді Кривич Ж.О.,
при секретарі Бондаренко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У судове засідання представник позивача не зявився, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, письмової заяви про розгляд справи в його відсутність суду не надав.
Ч. 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором та угодою, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором.
Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, плата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених вказаним договором.
Відповідачем порушуються умови кредитного договору, кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідач зобовязався належним чином прийняти, використовувати і повернути Банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені Кредитним договором.
ОСОБА_1 належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором; щомісячних платежів не здійснює, чим порушує права позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Розрахунками, наданими позивачем, підтверджується наявність заборгованості відповідача перед банком станом на 12.07.2015 року на суму 76 317 грн. 88 коп., з яких:
-15 480, 00 грн. заборгованість за кредитом;
-59 987, 58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська № 2-5185/2010 від 27.12.2010 року стягнуто з відповідача на користь банку 64 067 грн. 88 коп., отже різниця становить 12 250 грн. 00 коп.
Зміст кредитного договору, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 525, 526, 610, 625, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 14, 57 59, 60, 88, 208, 209, 212 215, 218, 224 - 228, 233 ЦПК України,-
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: