АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/6816/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/789/1319/15 Доповідач - Храпак Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Коваль О.І.

та сторін представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3 Українська страхова компанія Княжа Вієнна ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційними скаргами приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжа Вієнна ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 7 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжа Вієнна ОСОБА_4 в особі Тернопільського обласна дирекція ОСОБА_3 Українська страхова компанія Княжа Вієнна ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИЛА:

в квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжа Вієнна ОСОБА_4 в особі Тернопільського обласна дирекція ОСОБА_3 Українська страхова компанія Княжа Вієнна ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. Свої вимоги мотивувала тим, що 23 серпня 2014 року о 18 год. 30 хв. у м. Львові по вул. Стрийській, 202 водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_6, не вибравши безпечної швидкості руху, не дотримавшись безпечної дистанції та не врахувавши дорожньої обстановки, порушуючи п.п.12.1., 13.1 ПДР, здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, НОМЕР_3, отримав механічні пошкодження. Згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент скоєння ДТП у водія ОСОБА_6 діяв договір (поліс) № АС/8123281 від 02 квітня 2014 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений із страховою компанією ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_4». Умовами даного договору (полісу) № АС/8123281 від 02 квітня 2014 року була застрахована цивільно-правова відповідальність та визначено ліміт відповідальності на одного потерпілого: за шкоду заподіяну життю та здоров'ю в розмірі 100 000 грн.; за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50 000 грн. 27 серпня 2014 року в приміщенні Львівської обласної дирекції ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_4» позивач, як потерпіла особа, надала письмові пояснення з приводу ДТП (страхового випадку), ОСОБА_1 була повідомлена працівниками страхової компанії про те, що після зібрання усіх необхідних документів, серед яких є постанова про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за фактом скоєння ДТП, буде прийматись рішення про визначення розміру та виплату страхового відшкодування. Протягом тривалого часу очікування на виплату страхового відшкодування позивачем було проведено ряд заходів, а саме телефонних розмов з керівництвом відповідача та подано декілька рекомендованих листів на адресу останнього щодо надання інформації з приводу виплати страхового відшкодування та надання документів по страховому випадку, однак проведені заходи позивачем ні до яких дій відповідача не призвели. 23 лютого 2015 року на замовлення ОСОБА_1 СПД ФО ОСОБА_7 було проведено експертно-товарознавче дослідження для визначення вартості матеріального збитку завданого транспортному засобу Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_4, який згідно висновку автотоварознавчого дослідження №26/15 від 23 лютого 2015 року становить 39699,02 грн. Вказану суму позивач просить стягнути з ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_4», а також 1000 грн. за проведення вищевказаного авто товарознавчого дослідження. Також, приймаючи до уваги те, що до дня звернення ОСОБА_1 з позовом у суд страховик не виплатив страхового відшкодування, то з нього в користь позивача підлягає стягненню 5388,18 грн. пені за прострочення зобов'язання, а також 6590,04 грн. інфляційних втрат за період з 01 лютого 2015 року по 01 квітня 2015 року. Окрім матеріального збитку позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю (отриманих синцях, садинах та головному болі), який вона отримала внаслідок потужного удару в задню частину автомобіля та отриманих душевних стражданнях, які проявлялися у нервовому стресі, страху за своє життя, який перенесла ОСОБА_1 внаслідок ДТП, а також у протиправній поведінці відповідача, яка зумовлювалась небажанням ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_4» протягом тривалого часу добровільно відшкодувати завдану матеріальну шкоду позивачу. На сьогоднішній день внаслідок пошкодження автомобіля позивач позбавлена можливості вільно використовувати свій транспортний засіб за призначенням, що створює значні незручності в побуті на та роботі. За вказаних вище обставин ОСОБА_1, після уточнення позовних вимог просила суд стягнути із ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_4» 19202,02 грн. страхового відшкодування, 1000 грн. за проведення автотоварознавчої експертизи, 7672,23 грн. пені за кожен день прострочення страхового відшкодування, 13140,38 грн. індексу інфляції, та 5000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 7 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжна Вієнна ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн. грошового відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто із приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжна Вієнна ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 Українська страхова компанія Княжна Вієнна ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що на дату укладання полісу страхування від 02.04.2014 року та на момент ДТП (23.08.2014р.) діяв Закон України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в редакції зі змінами, внесеними Законом № 5090-VI від 05.07.2012р. В цій редакції ст. 22 вищевказаного Закону України вже не містила положень про виплату страховиком моральної шкоди третім особам. А тому посилання суду першої інстанції на норму даного Закону, яке не була чинною на час настання спірних правовідносин є безпідставними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та винести нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначила, що судом першої інстанції неправомірно взято за основу відшкодування матеріальної шкоди висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 24 вересня 2014 року, оскільки він був складений без огляду транспортного засобу. Також, суд необґрунтовано та безпідставно у своєму рішенні дійшов висновку про те, що нею у 30 денний строк з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду не було подано заяви на отримання страхового відшкодування, оскільки вона особисто 27 серпня 2014 року в приміщені Львівської обласної дирекції ОСОБА_3 Українська страхова компанія Княжна Вієнна ОСОБА_4 заповнила на фірмених бланках страхової компанії пояснення потерпілого щодо події та заяву на виплату.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_8 у судовому засіданні, подану його довірителькою апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній, а апеляційної скарги ОСОБА_3 Українська страхова компанія Княжна Вієнна ОСОБА_4 не визнав.

В свою чергу представник ОСОБА_3 Українська страхова компанія Княжна Вієнна ОСОБА_4 - ОСОБА_5, подану ними апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі, зіславшись на доводи, викладені в ній, а апеляційної скарги ОСОБА_1 - не визнала.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Українська страхова компанія Княжна Вієнна ОСОБА_4 Группідлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини ОСОБА_6, позивач отримала душевні страждання, які проявлялися у нервовому стресі, страху за своє життя, що перенесла ОСОБА_1 внаслідок ДТП. Внаслідок пошкодження автомобіля змінився звичний спосіб життя позивача, вона позбавлена можливості вільно використовувати свій транспортний засіб за призначенням, що створює значні незручності в побуті на та роботі.

Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції погодитись не може, оскільки судом неправильно застосавані норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Тому, згідно ст. 309 ч. 1 п. 4 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступних міркувань.

Як вбачається із матеріалів справи, що 23 серпня 2014 року о 18 год. 30 хв. у м. Львові по вул. Стрийській, 202 водій автомобіля НОМЕР_5, ОСОБА_6, не вибравши безпечної швидкості руху, не дотримавшись безпечної дистанції та не врахувавши дорожню обстановки, порушуючи п.п. 12.1., 13.1 ПДР, здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, про що свідчить довідка № 9427354 про дорожньо-транспортну пригоду, надану підрозділом ВДАІ з обслуговування м.Львів.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд чи іншого майна), та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 425 грн. 00 коп.

Згідно з договором (полісом) № АС/8123281 від 02 квітня 2014 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного із страховою компанією ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_4», цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_6 була застрахована та визначено ліміт відповідальності на одного потерпілого: за шкоду заподіяну життю та здоров'ю в розмірі 100 000 грн.; за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50 000 грн.

Відповідно до ч.2.1 ст.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

На дату укладення полісу страхування від 2.04.2014 та на момент ДТП (23.08.2014) діяв Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції зі змінами, внесеними Законом № 5090-V1 від 05.07.2012 (далі Закон).

Стаття 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Вказана норма не містить положень про виплату страховиком моральної шкоди третім особам. Єдиною нормою даного Закону, яка визначає підстави та розмір виплати моральної шкоди страховиком третім особам за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є стаття 26-1.

Відповідно до ст.26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Позивач ОСОБА_1 не представила суду жодних доказів з приводу отримання нею під час ДТП ушкоджень здоровю і в судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтвердив, що дійсно відсутні докази того, що його довірителька в момент ДТП отримала тілесні ушкодження.

Тому, колегія судів вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Пунктом 35.1. статті 35 Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви

Згідно із п. 36.2. ст.36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 21 січня 2015 року звернулася з заявою до голови правління Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4» про виплату страхового відшкодування за збиток, нанесений внаслідок ДТП, що підтверджується вхідним номером страховика та датою вхідної реєстрації (а.с.81), хоча відповідачем позивачу значно раніше, зокрема 15 жовтня 2014 року, направлялося повідомлення про необхідність подати їм, з метою прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування - заяву на виплату страхового відшкодування та заяву-погодження розміру збитку (а.с.78).

Відповідачем 14 травня 2015 року було виплачено страхове відшкодування в сумі 20497 грн., тобто в межах строку, передбаченого абзацом 5 п.36.2 ст.36 Закону.

Не заслуговують на увагу доводи представника позивача про те, що його довірителькою було подано заяву про виплату страхового відшкодування 27.08.2014р., оскільки на долученій до апеляційної скарги заяві немає відмітки страховика щодо вхідного номеру та дати вхідної реєстрації (а.с.117). Даного факту представник відповідача в судовому засіданні не визнав і представник позивача допустимих та належних доказів з цього приводу суду не подав.

Тому позов ОСОБА_1 в частині стягнення в її користь пені за кожен день прострочення страхового відшкодування та боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, передбачених ст.625 ЦК України, не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.60 ЦПК України)

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження позовної вимоги щодо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивачем долучено висновок № 26/15 від 23.02.2015р. експертного автотоварознавчого дослідження, здійсненого по заяві ОСОБА_1 субєктом підприємницької діяльності експертом-автотоварознавцем ОСОБА_7, з якого вбачається, що вартість матеріального збитку, станом на момент огляду, з технічної точки зору, завданого власнику автомобіля Honda CR-V 2.4 і-VTEC (RE7) Executive Leather 5AT реєстраційний номер НОМЕР_4, становить 39699,02 грн. (а.с.16-30).

Вказаний висновок проведений на підставі детального обстеження спірного автомобіля, відображає вартість відновлювального ремонту по цінах на момент звернення позивача до суду з даним позовом із врахуванням податку на додану вартість.

З висновку, експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, проведеного на вимогу відповідача 24 вересня 2014 року судовим експертом ОСОБА_9 вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, встановити неможливо, так як огляд автомобіля не проводився, але виходячи з наданих документів та фотографій автомобіля імовірна вартість відновлювального ремонту автомобіля на момент дослідження становить: 32473,60 грн. Вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику даного автомобіля внаслідок пошкодження під час ДТП встановити неможливо, так як огляд автомобіля не проводився, але виходячи із наданих документів та фотографій автомобіля імовірна вартість матеріального збитку, який заподіяний власнику автомобіля НОМЕР_2, внаслідок пошкодження під час ДТП, на момент дослідження становить: 22884,35 грн. Дійсну ринкову вартість автомобіля НОМЕР_2, встановити неможливо, так як огляд автомобіля не проводився, але виходячи із наданих документів та фотографій автомобіля імовірна ринкова вартість автомобіля становила: 313331,26 грн.

Отже, даний висновок ґрунтується на припущеннях, оскільки огляд автомобіля експертом не проводився і позивачу не направлялася вимога щодо представлення автомобіля на експертне дослідження, а тому колегія суддів вважає, що вказаний висновок до уваги братися не може, оскільки він не є належним доказом по справі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжна Вієнна ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП слід задовольнити частково. Стягнути з приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжна Вієнна ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 12585,52 грн. матеріальної шкоди, виходячи з наступного розрахунку: 39699,02 грн. (згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 26/15 від 23.02.2015р.) - ПДВ (податок на додану вартість відповідно до положення абзацу 1 п.36.2 ст.36 Закону) в сумі 6616,50 грн. = 33082,52 грн. - 20497 грн.(виплачених відповідачем) = 12585,52 грн.

Крім цього, колегія суддів вважає, що у відповідності до ст.88 ЦПК України слід стягнути в користь позивача з відповідача судові витрати, підтверджені документально, зокрема 1000 грн. вартість проведеного експертного дослідження, що підтверджується квитанцією № 26/15 від 23.02.2015р. (а.с.31) та 243,60 грн. сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила :

Апеляційні скарги приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжа Вієнна ОСОБА_4 та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 7 серпня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжна Вієнна ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжна Вієнна ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 12585,52 грн. матеріальної шкоди, 1000 грн. вартість проведеного експертного дослідження та 243,60 грн. сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_10