Справа № 667/6319/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого - судді: Прохоренко В.В.,

при секретарі: Коноплянніковій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Комсомольський РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона на підставі договору дарування від 18.06.2014 року є власником квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстрована вона зі своїми дітьми та її брат ОСОБА_2 Відповідач у вказаній квартирі не проживає понад п'ять років. Просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазаначених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, покази свідка, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини:

- відповідно до договору дарування від 18.06.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Ларічевою Н.А., ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1;

- згідно з довідкою № 3779 від 06.08.2015 року, виданої ТОВ «Україна», за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований ОСОБА_2.

- свідок ОСОБА_4 підтвердив той факт, що відповідач є його сином, у вказаній квартирі не проживає більше п'яти років, його особистих речей кватирі не має.

- згідно з актом про не проживання особи, складеним ТОВ «Україна» 07.08.2015 року та підписаного власниками квартир в будинку ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає більше п'яти років, ніяких спроб на вселення не вчиняв, до вказаної квартири ніколи не приходив, претензій чи конфліктів з приводу його не проживання не виникало. З 2005 року у вказаній квартирі проживає ОСОБА_1 з дітьми.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р., суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Комсомольський РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з моменту проголошення рішення.

Суддя: В.В. Прохоренко