АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №667/854/15-ц Головуючий в І інстанції Скрипнік Л.А.
Провадження №22-ц/791/3221/2015 Доповідач: Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року грудня місяця «09» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від «04» листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визначення порядку користування квартирою, усунення перешкод у користуванні власністю,

В С Т А Н О В И Л А :

06 лютого 2015 року позивачка ОСОБА_6 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 вересня 2009 року їй належить 2/9 частини квартири АДРЕСА_1. Інші 7/9 частитни цієї ж квартири належать відповідачці ОСОБА_5

Відповідачка одна користується всією квартирою, позивачку до квартири не допускає, замінивши замок на вхідних дверях.

Вирішити спір мирним шляхом вони не можуть.

Позивачка просила встановити порядок користування спірною квартирою, виділивши їй житлову кімнату №3 площею 10,4кв.м, лоджію площею 3,4кв.м, а відповідачці виділити житлову кімнату №1 площею 7,7кв.м, житлову кімнату №2 площею 10,9кв.м, лоджію площею 2,8кв.м; в загальному користуванні залишити: ванну кімнату площею 2,3кв.м, вбиральню площею 1,1кв.м, кухню площею 7,9кв.м, коридор площею 8,1кв.м.

Також ОСОБА_6 просила усунути перешкоди в користуванні належною їй часткою квартири, шляхом зобовязання відповідачки надавати їй постійний доступ до квартири.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 04 листопада 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Визначено порядок користування квартирою №2 по вул. Макарова,193-а у м.Херсоні відповідно до першого варіанту судової будівельно-технічної експертизи від 20.03.2015 року №34 наступним чином:

співвласнику ОСОБА_6 виділено в користування кімнату №4 площею 7,7кв.м, відповідно загальної та житлової площі 7,7кв.м.

співвласнику ОСОБА_5 виділено в користування житлову кімнату №5 площею 10,9кв.м, житлову кімнату №6 площею 10,4кв.м, лоджію №І площею 1,4кв.м, лоджію ІІ площею 1,7кв.м, а загалом-24,4кв.м, в тому числі житлової-21,3кв.м.

У спільному користуванні сторін залишено коридор №1 площею 8,1кв.м, ванну №2 площею 2,3кв.м; вбиральню №3 площею 1,1кв.м, кухню №7 площею 7,9кв.м, а загалом 19,4кв.м допоміжної площі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові витрати у сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила його скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 і її представник апеляційну скаргу підтримали з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, представник ОСОБА_6 просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою 04.09.2009 року позивачка ОСОБА_6 є власником 2/9 частин квартири АДРЕСА_1.

Вказане також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 19.10.2012 року.

Інші 7/9 частин спірної квартири належать відповідачці ОСОБА_5, що сторонами не заперечується.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 20 травня 2015 року визначені варіанти порядку користування квартирою №2 по вул. Макарова,193-а в м.Херсоні.

Визначаючи порядок користування спірною квартирою за першим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції виходив з розміру часток, що належать співвласникам, а також з того, що за першим варіантом висновку відхилення від розміру часток є мінімальним та складає 0,57кв.м.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки правильно визначившись з характером спірних правовідносин, суд вірно застосував до них норми матеріального права і дав належну оцінку зібраним у справі доказам і відтак, постановив законне і обґрунтоване рішення.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

У ч.1 ст. 356 ЦК України дано поняття спільної часткової власності як власності двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Отже, якщо виділ частки квартири в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування квартирою.

При встановленні порядку користування квартирою кожному із співвласників передається в користування конкретна частина квартири з урахуванням його частки в праві спільної власності на квартиру.

Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у справі №6-12цс13, постанова від 03 квітня 2013 року.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 про визначення порядку користування спірною квартирою за першим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції постановив законне рішення, висновки якого не спростовані доводами апеляційної скарги.

Так, доводи апеляційної скарги про безпідставну відмову суду у заявленому відповідачкою клопотанні про зупинення провадження у справі у звязку з подачею нею позову про припинення права ОСОБА_6 на частку у спірній квартирі, колегією суддів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки така відмова не вплинула на законність постановленого рішення.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивачка є співвласником частини квартири з 2009 року, проте з вини відповідачки не може користуватися своєю власністю, а також із позову вбачається, що мирним шляхом це питання між сторонами не вирішується і в тому числі щодо компенсації позивачці вартості її частки.

За встановленого апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук