АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.;

Суддів: Карпушина Г.Л., Корнієнка В.І.,

При секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 серпня 2015 року та на додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про реальний розподіл житлового будинку з господарськими будівлями, визначення порядку користування земельною ділянкою ,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 серпня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про реальний розподіл житлового будинку з господарськими будівлями, визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено частково.

Визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою по провул. 8 Березня, 39 в м. Полтаві між співвласниками наступним чином.

Виділено в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 246 кв.м. (на плані зафарбовано в синій колір) відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 17-15 від 16.04.2015 р. складеної експертом ОСОБА_4

Земельна ділянка описується наступними межами: з боку земель міської ради (вул. 8 Березня) довжина межової лінії складає 6, 60 м.; з боку земель міської ради (косогор) довжина межової лінії складає 18.0 м., 19,7 м.; з боку земельної ділянки, що пропонується другому співвласнику довжина межової лінії складає 4,30 м., 1,86 м., 4,38 м., 10.6 м., 1,41 м., 8,14 м.

Виділено в користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 246 кв.м. (на плані зафарбовано в червоний колір) відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 17-15 від 16.04.2015 року складеної експертом ОСОБА_4 Земельна ділянка описується наступними межами: з боку земель міської ради (вул. 8 Березня) довжина межової лінії складає 37,2 м.4 з боку земель міської ради (косогор) довжина межової лінії складає 18,0 м., 19,7 м.; з боку земельної ділянки №41 довжина межової лінії складає 21,00 м.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2015 року доповнено рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 серпня 2015 року, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243, 60 грн., 750 грн. витрат за проведення експертизи, а всього 993, 60 грн.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 жовтня 2015 року доповнено рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 серпня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про реальний розподіл житлового будинку з господарськими будівлями, визначення порядку користування земельною ділянкою, а саме: в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про реальний розподіл житлового будинку і господарських будівель, споруд відмовлено за безпідставністю.

З рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 серпня 2015 року та додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 жовтня 2015 року не погодився ОСОБА_2 та подав на них окремі апеляційні скарги, в яких просив, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 серпня 2015 року суду в частині відмови в задоволенні позову відносно розподілу житлового будинку скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати за ним право власності на 23/50 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в м. Полтаві по пров. 8 Березня, 39 та виділити в його користування в будинку А-1 сіні І площею 7,6 кв.м., кухню 1-2 площею 12,1 кв.м., кімнату 1-3 площею 10,8 кв. м., всього житловою площею 10,8 кв.м., загальною 30,5 кв.м., стягнути з ОСОБА_3 на його користь судові витрати. А також, просив повністю скасувати додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 жовтня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову відносно розподілу житлового будинку та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт вважає, що вказані рішення суду є частково незаконними, оскільки вони постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також посилається на те, що судом неповно зясовані обставини справи, що мають суттєве значення для вирішення даного спору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів, приходить до висновку, що скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи, що позивач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог, тому рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 серпня 2015 року перевіряється лише в межах доводів апеляційної скарги позивачау відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та розяснень які містяться у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку».

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до договору купівлі-продажу від 19.09.2007 року, сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках є співвласниками домоволодіння розташованого по провул. 8 Березня, 39 в м. Полтаві. Між сторонами виникають суперечки з приводу користування житловим будинком.

Згідно висновку судової будівельно технічної експертизи №17-15 від 16.04.2015 року вбачається, що експертом ОСОБА_4 запропонований один варіант поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по вул. 8 Березня в м. Полтаві в частках ? та ? без урахування самовільного будівництва. В звязку з тим, що житловий будинок розділено на дві квартири, заходи по переобладнанню не потрібні. Також, запропонований один варіант порядку визначення користування земельною ділянкою в рівних частках у відповідності до ідеальних часток співвласників, що складають по ?.

Задовольняючи частково позовні вимоги та відмовляючи в задоволенні позовних вимог відносно розподілу житлового будинку суд першої інстанції виходив з того, що при наявності самовільно збудованих приміщень розподіл житлового будинку в цілому є не можливим.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст.ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

Так, місцевим судом встановлено, що в домоволодінні яке розташоване за адресою м. Полтава, пров. 8 Березня, 39, наявні самочинні прибудови, а тому його поділ неможливий, оскільки в даному випадку буде поділена лише частина будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об'єкт, а й об'єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об'єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт від органів архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об'єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) раніше отримано право власності.

Об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти, не є об'єктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України), а тому не можуть бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України (постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13).

Сама по собі прибудова є не окремою одиницею, а складовою частиною у складі домоволодіння.

При таких обставинах, до реєстрації права власності на реконструйоване домоволодіння, вимоги про його поділ в натурі є передчасними та не можуть бути задоволеними.

Крім того, відповідно до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18.06.2007 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за N 774/14041 не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Тому, рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та виділення у користування позивача частини нерухомого майна відповідає встановленим у справі обставинам і підстави для його зміни або скасування відсутні.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів за результатами апеляційного розгляду справи вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного, всебічного та обєктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом надана відповідна правова оцінка.

За таких обставин висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційних скарг позивача не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 серпня 2015 року та додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: