У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., НагорнякаВ.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві та скасування постанов від 18 серпня 2014 року про закінчення виконавчих проваджень, за касаційною скаргою ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 3 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати бездіяльність старшого державного виконавця Метлушенко В.І. та начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві) Гоція Б.І.; скасувати постанови старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Метлушенко В.І. про закінчення виконавчих проваджень № 34342089 та № 37496738 від 18 серпня 2014 року.

Заявник посилався на те, що на виконанні у державного виконавця Метлушенко В.І. перебував виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Києва від 4 вересня 2012 року у справі № 2610/13031/2012 про стягнення з ОСОБА_5 на його користь боргу у розмірі 1 702 890 грн 51 коп. (виконавче провадження № 34342089) та виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Києва від 5 квітня 2013 року у справі № 2610/13018/2012 про стягнення з ОСОБА_5 на його користь боргу у розмірі 107 032 грн 24 коп. (виконавче провадження № 37496738). Зазначені виконавчі провадження були об'єднані у зведене провадження № 44025737. Пізніше йому стало відомо про існування постанов про закінчення виконавчих проваджень від 18 серпня 2014 року.

Скаржник не погоджується із винесеними постановами, оскільки вважає, що державний виконавець не провів усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів з примусового виконання рішень.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 3 вересня 2015 року, скаргу ОСОБА_4 задоволено.

Визнано незаконними дії начальника ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Гоція Б.І. щодо розгляду з порушенням строків та у спосіб, не передбачений Законом України «Про виконавче провадження», скарги ОСОБА_4 від 6 жовтня 2014 року та дії щодо неперевірки своєчасності, правильності і повноти виконання рішень державного виконавця.

Визнано незаконними дії старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Метлушенко В.І. стосовно винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 18 серпня 2014 року за виконавчими провадженнями № 34342089 та № 37496738.

Скасовано постанови старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Метлушенко В.І. про закінчення виконавчого провадження від 18 серпня 2014 року за виконавчими провадженнями № 34342089 та № 37496738.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, постановляючи оскаржувані ухвали, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли висновку про задоволення скарги ОСОБА_4 виходячи із обґрунтованості і доведеності заявлених ним вимог. При цьому суди правильно встановили обставини у справі, які свідчать про те, що державний виконавець у порушення Закону України «Про виконавче провадження» не провів усіх передбачених законом заходів з примусового виконання судових рішень та передчасно виніс постанови про закінчення виконавчого провадження. Разом із цим, начальник ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві порушив строки розгляду скарги ОСОБА_4 від 6 жовтня 2014 року, передбачені ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» та не виніс відповідної постанови (про відмову чи задоволення скарги); не перевірив своєчасність, правильність і повноту виконання рішень державного виконавця.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника про те, що при постановленні оскаржуваних ухвал не були враховані доводи заявника не знайшли свого підтвердження, так само, як і доводи щодо неправильного застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права при вирішенні даної скарги.

За таких обставин ухвали судів першої та апеляційної інстанцій слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, відхилити, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 3 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана

Колегія суддів: