АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/704/14-ц Номер провадження 22-ц/786/3182/15Головуючий у 1-й інстанції Горошко А. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді Омельченко Л.М.

Суддів: Буленка О.О., Дорош А.І.

При секретарі: Ачкасовій О.Н.

З участю адвоката ОСОБА_2

Відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 01 вересня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах дітей Гадяцької районної державної адміністрації,- про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі Банк) звернулося до суду з указаним вище позовом, який в процесі розгляду справи судом уточнило і просило звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок по пров. Лохвицькому, 24 у м. Гадяч Полтавської області, який належить на праві власності ОСОБА_4, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 2411624 грн.01 коп. шляхом визнання за Банком права власності. Також позивач просив суд виселити з предмета іпотеки ОСОБА_4, його матір ОСОБА_5, дружину ОСОБА_3 з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 28 вересня 2007 року між Банком та ОСОБА_4 укладено договір про відкриття кредитної лінії №653-Г-КЛ, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 40000 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 15% річних за користування коштами. Додатковою угодою №1 від 3 червня 2008 року про відкриття відновлювальної кредитної лінії на 40000 доларів США були змінені річні відсотки на 18% річних за користування коштами строком користування до 27 вересня 2022 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором про відкриття кредитної лінії, в цей же день між Банком і ОСОБА_4 укладено договір іпотеки №653-Г-КЛ, предметом якого є належний іпотекодавцю на праві власності будинок, розташований по пров. Лохвицькому, 24 в м. Гадяч Полтавської області загальною площею 212,1 кв.м.

Відповідач ОСОБА_4 не виконав взятих на себе зобов»язань, внаслідок чого утворився борг, який станом на 15 квітня 2014 року складає 2411624 грн.01 коп. У зв»язку з цим Банк направив йому вимогу про погашення суми боргу, яка повернулась не врученою у зв»язку із закінченням терміну зберігання.

Посилаючись на викладене вище, позивач просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Справа судами розглядалась неодноразово з постановленням судових рішень.

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 14 листопада 2014 року та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 17 грудня 2014 року були скасовані, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 01 вересня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах дітей Гадяцької районної державної адміністрації,- про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задоволено частково.

Постановлено у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №653 Г-КЛ від 28 вересня 2007 року та додаткової угоди від 3 червня 2008 року, що станом на 01 вересня 2015 року складає 872 744 грн.20 коп. та за курсом НБУ еквівалентно 40 024 доларів США 19 центів, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на переданий в іпотеку житловий будинок №24, розташований по пров. Лохвицькому в м. Гадяч Полтавської області, власником якого є ОСОБА_4.

Визнано за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» право власності на будинок, розташований по пров. Лохвицький, 24 в м. Гадяч Полтавської області загальною площею 212,1 кв.м., житловою площею 117,5 кв.м., який складається в цілому з будинку літ. А-2, гаража літ. Б, літньої кухні літ. В, сараю літ. Г, погребу літ. г, вбиральні літ. Д, що належить ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 29 серпня 2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Гадяцької міської ради, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, за вартістю, визначеною відповідно до оцінки незалежного субєкта оціночної діяльності на момент державної реєстрації права власності Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит».

Виселено з будинку, розташованого по пров. Лохвицький, 24 в м. Гадяч Полтавської області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відстрочено виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідачів на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-VII.

В апеляційному порядку рішення місцевого суду оскаржив ОСОБА_4

Апелянт, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Зокрема посилається на те, що оскільки іпотечне майно - житловий будинок,- було придбано за особисті кошти, а не за рахунок кредиту, то суд першої інстанції при винесенні рішення повинен був врахувати положення ст. 109 ЖК України. Крім того, суд не врахував, що є рішення, яке набрало законної сили, про розірвання кредитного договору, у зв»язку з чим позивачем помилково звернуто стягнення на іпотечне майно.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд послався на наявність заборгованості за кредитним договором, яку визначив у сумі 872744 грн.20 коп., та необхідність у зв»язку з цим звернути стягнення на предмет іпотеки і виселити зі спірного житлового будинку всіх мешканців у звязку з невиконанням боржником зобовязання за кредитом. При цьому, суд в порядку ст. 217 ЦПК України відстрочив виконання рішення суду на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком місцевого суду.

Як встановлено судом першої інстанції і це вбачається з матеріалів справи, 28 вересня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_4 укладено договір про відкриття кредитної лінії №653-Г-КЛ, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 40000 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 15% річних, які додатковою угодою №1 від 3 червня 2008 року були змінені на 18% річних за користування коштами строком користування до 27 вересня 2022 року (т.1 а.с.7-9).

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором про відкриття кредитної лінії, в цей же день між Банком та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки №653-Г-КЛ, предметом якого є належний іпотекодавцю на праві власності будинок, розташований по пров. Лохвицькому, 24 в м. Гадяч Полтавської області загальною площею 212,1 кв.м (т.1 а.с.10-12).

Також правильно з»ясовано, що рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 червня 2009 року розірвано кредитний договір №653-Г-КЛ, укладений між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4 і стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість по кредитному договору в розмірі 312890 грн. 83 коп., що еквівалентно 41079,04 доларам США, пеню в сумі 5197 грн. 51 коп., державне мито у розмірі 1700 грн., витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 30 грн.00 коп.(т.1 а.с.80).

Згідно з довідкою відділу управління майном Гадяцької районної ради від 31 серпня 2015 року №00-18/114, із заробітної плати ОСОБА_3 на користь Банку здійснюються відрахування у рахунок погашення боргу за кредитним договором, що станом на 31.08.2015 року становить 29928 грн.99 коп. (т.2 а.с.122-124).

Відповідно до довідки відділу Державної виконавчої служби Гадяцького районного управління юстиції від 31.08.2015 року №03-34/16482, залишок нестягнутого боргу з ОСОБА_3 по виконавчому листу №2-231 від 22.06.2009 року становить 289889 грн.35 коп. (т.2 а.с.125).

Згідно ст.ст.598, 599 ЦК України, зобов»язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов»язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов»язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов»язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Так, судом першої інстанції вірно зазначено, що, оскільки кредитний договір припинив свою дію у зв»язку з розірванням його на підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 28.09.2007 року, то подальші нарахування Банком відсотків і пені за цим договором є неправомірними.

Однак, місцевим судом помилково здійснено перерахунок залишку нестягнутого боргу, який рахується за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за виконавчим листом №2-231 від 22.06.2009 року в розмірі 288253 грн.90 коп., та встановлено нову суму заборгованості у розмірі 872744 грн.20 коп. і звернуто стягнення на предмет іпотеки. При цьому суд не дав оцінку співмірності суми боргу з вартістю іпотечного майна, яке станом на день укладання іпотечного договору 28.09.2007 року,- визначено у розмірі 353464 грн.65 коп. (т.1 а.с.10). У подальшому оцінка майна не проводилася.

Також суд не звернув увагу, що договір іпотеки є похідним від кредитного договору, оскільки він укладений на виконання зобов»язання за кредитом. Тому розірвання договору кредиту між сторонами тягне за собою припинення подальших кредитних зобов»язань і припинення зобов»язань за договором іпотеки в силу ст.17 Закону України «Про іпотеку».

На дану обставину було звернуто увагу в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року ( т.2 а.с.39-40).

Оскільки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» скористалося правом дострокового припинення договірних відносин між сторонами і стягнення суми боргу, то подальше вирішення питання про погашення заборгованості за кредитом можливе лише у площині виконання судового рішення.

Крім того, вирішуючи питання про виселення відповідачів з предмета іпотеки будинку №24 по пров. Лохвицькому в м. Гадячі Полтавської області, місцевий суд не врахував, що, відповідно до частини другої статті 109 ЖК України громадянам, яких виселяють із житлових приміщень, одночасно надається інше постійне житло, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, які були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного житлового приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Аналогічна правова позиція містяться у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року по цивільній справі № 6-39цс15 та в постанові Верховного Суду України №6-1049цс15 від 02 вересня 2015 року.

Суд першої інстанції не дав оцінку тому факту, що ОСОБА_4 передано в іпотеку житловий будинок, який не був придбаний за рахунок отриманих кредитних коштів, тому висновок про наявність передбачених законом підстав для виселення мешканців з цього будинку без надання їм іншого постійного житла є помилковим.

Враховуючи зазначені вище обставини та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення місцевого суду з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, третя особа - Служба у справах дітей Гадяцької районної державної адміністрації, - про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 01 вересня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, третя особа - Служба у справах дітей Гадяцької районної державної адміністрації, - про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: