Справа № 461/3419/15 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/783/7010/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Д.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Богонюка М.Я., Ванівського О.М.

секретаря: Бохонко Е.Р.

з участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5 на заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 травня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 05 травня 2015 року задоволено позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» в особі відділення №26 Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» про розірвання договору та стягнення коштів.

Розірвано договір банківського вкладу «Марафон лояльності подвійний дохід ЕПС» №837946/2014 (в доларах США) від 27 серпня 2014 року.

Розірвано договір банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №848940/2014 (в доларах США) від 29 вересня 2014 року.

Розірвано договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» №4675 (в доларах США) від 18 липня 2013 року.

Ухвалено стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» (19017842) на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 25 456 (двадцять пять тисяч чотириста пятдесят шість) доларів США 06 центів.

Ухвалено стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» (19017842) на користь ОСОБА_2 3 300 (три тисячі триста) гривень витрат на правову допомогу.

Ухвалено стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» (19017842) на користь держави 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні судового збору.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_6 акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_4» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк».

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржене рішення є незаконним та необгрунтованим. Вважає, що ухваливши рішення про розірвання договорів банківського вкладу, які припинили свою дію з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», а саме з 20.03.2015 року, районний суд не врахував вимоги ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Звертає увагу суду на те, що гарантована сума у розмірі 1483 грн. 71 коп. виплачена позивачу 06.02.2015 року під час тимчасової адміністрації та сума у розмірі 184214 грн. 65 коп. виплачена йому 21.04.2015 року під час ліквідації. На суму коштів, що перевищує гарантовану суму, у розмірі 5980 грн. 92 коп. на вимогу власника рахунку внесена до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк». Крім того вважає, що судом безпідставно стягнуто з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 3300 грн.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно із ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносини.

Скориставшись своїм правом, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати договори банківського вкладу та стягнути кошти.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

У відповідності до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Районним судом встановлено, що 27.08.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності. Подвійний дохід ЕПС» №837946/2014 на суму вкладу 12000,00 доларів США під 10% річних терміном на 13 місяців, а відповідач зобов'язався нарахувати впродовж дії договору відсотки.

Крім того, 29.09.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено договір банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №848940/2014 на суму вкладу 12084,87 доларів США під 12% річних терміном на 13 місяців, а відповідач зобов'язався нарахувати впродовж дії договору відсотки.

Згідно п. 1.2 вказаних договорів, банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» № 4675, код банк 380537, надалі - рахунок - кореспондент. На цей рахунок-кореспондент може бути перерахований вклад на нараховані, але не отримані вчасно вкладником проценти за цим вкладом по закінченні строку його дії. Нараховані проценти за збереження вкладу вкладник отримує через касу банку не раніше дати, що співпадає з першим днем по закінченні кожного розрахункового місяця від дати укладення договору.

Також судом встановлено, що 18.07.2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» було укладено Договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» № 4675.

Згідно п.1.6 договору банківського вкладу «Марафон лояльності. Подвійний дохід ЕПС» №837946/2014 від 27.08.2014 року при достроковому закритті вкладу проценти за вкладом нараховуються у повному обсязі згідно договору за кожен повний один місяць дії вкладу, за кожний неповний одномісячний строк дії вкладу за процентною ставкою для випадків дострокового закриття у розмірі, що діє на день закриття вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком, відповідним розрахунковим періодом, відповідною сумою початкового вкладу та відповідною періодичністю виплати процентів, оголошені на Інтернет сайті банку. Умови дострокового повернення вкладу зазначені в Правилах, окрім випадків звернення клієнта до банку в усній формі в перший день після закінчення кожного одномісячного періоду дії вкладу. При достроковому закритті вкладу за ініціативою клієнта, останній погоджується зі сплатою комісії банку згідно тарифів, що діють на день закриття вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком, відповідним розрахунковим періодом, відповідною сумою вкладу та відповідною періодичністю виплати процентів, оголошені на Інтернет сайті банку.

Пунктом 1.6 договору банківського вкладу «НВУ «Квартальний» № 848940/2014 від 29.09.2014 року встановлено, що при достроковому закритті вкладу проценти за вкладом нараховуються у повному обсязі згідно договору за кожні повні три місяці дії вкладу, за кожний неповний тримісячний строк дії вкладу за процентною ставкою для випадків дострокового закриття у розмірі, що діє на день закриття вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком, відповідною сумою початкового вкладу та відповідною періодичністю виплати процентів, оголошені на Інтернет сайті банку. Умови дострокового повернення вкладу, зазначені в Правилах, окрім випадків звернення клієнта до банку в усній формі в перший день після закінчення кожного тримісячного періоду дії вкладу. В цих випадках повернення вкладу та нарахованих процентів здійснюється в перший день після закінчення кожного тримісячного періоду дії вкладу.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Однак, як і ОСОБА_2 в позовній заяві, районний суд в оскаржуваному рішенні покликається на п.1.6 договорів, у редакції, яка не відповідає за змістом пунктам 1.6 договору банківського вкладу «Марафон лояльності. Подвійний дохід ЕПС» №837946/2014 від 27.08.2014 року та договору банківського вкладу «НВУ «Квартальний» № 848940/2014 від 29.09.2014 року, які значно різняться, зокрема у частині нарахування процентів.

Проте, суд першої інстанції погодився з розрахунком процентів, які просив стягнути позивач і які по обох договорах ним розраховані за однією методикою, не перевіривши, чи відповідає вона умовам договорів, укладених між сторонами.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Разом з тим, частина 1ст.1074 ЦК України визначає, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст.2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №128 від 24.11.2014 року «Про призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено з 24.11.2014 року уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5А

Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №35 від 1.02.2015 року «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» до 20 березня 2015 року.

Відповідно постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 строком на 1 рік з 20.03.2015 року до 19.03.2016 року включно.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст.46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Із зазначеного вище вбачається, що з кінця листопада 2014 року в ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» запроваджено тимчасову адміністрацію.

З позовом ОСОБА_2 звернувся до суду 24 березня 2015 року, тобто під час дії процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Таким чином, в звязку з введенням в банку тимчасової адміністрації, а згодом в звязку з прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку, між сторонами виникли правовідносини, врегульовані Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким фактично передбачено зміну порядку погашення зобовязання банку щодо виплати коштів за вкладами. При цьому виключається можливість повернення коштів безпосередньо з рахунку вкладника, не передбачено виплату коштів в іноземній валюті, виплата частини коштів проводиться за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з дотриманням певної процедури та порядку повернення коштів.

Фактично в силу Закону відбулося припинення первісного зобовязання банку з виплати вкладнику коштів відповідно до умов Договору та виникло зобовязання по виплаті коштів на умовах і в порядку, встановлених Законом в звязку з проведенням процедури припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства ( п. 6 ч.1 ст.2 Закону).

Проте, відповідно до ч.2 ст.26 ЗаконуУкраїни «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Так, частиною 5 ст.45 цього Закону передбачено право кредиторів заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку протягом тридцяти днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду. При цьому вимоги фізичних осіб вкладників у межах гарантованої Фондом суми не заявляються, оскільки згідно ст. 48 Закону складання переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду та складання реєстру акцептованих вимог кредиторів та здійснення заходів щодо вимог кредиторів віднесено до повноважень уповноваженої особи Фонду.

Скориставшись своїм правом, 25.02.2015 року та 24.03.2015 року ОСОБА_2 звернувся в банк з заявами про повернення вкладів та нарахованих процентів згідно договорів банківського вкладу №837946/2014 від 27.08.2015року та №848940/2014 від 29.09.2014року .

Більше того, районний суд не врахував, що ОСОБА_2 гарантована сума у розмірі 1483 грн. 71 коп. була виплачена 06.02.2015 року під час тимчасової адміністрації та сума у розмірі 184214 грн. 65 коп. йому виплачена 21.04.2015 року під час ліквідації банку. На суму коштів, що перевищує гарантовану суму у розмірі 5980 грн. 92 коп., вимоги від власника рахунку надходили, а тому ця вимога внесена до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», що стверджується довідкою від 15.08.2015 року №22/324583, яка знаходиться на а.с. 97.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає даним вимогам, так як ухвалене з порушенням норм процесуального права, з неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у позові.

Оскільки при відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» йому було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, то з ОСОБА_2 слід стягнути 4019 грн. грн. 50 коп. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5 задовольнити.

Заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» в особі відділення №26 Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» про розірвання договорів та стягнення коштів.

Стягнути з ОСОБА_2в користь держави 4019,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: