Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1860/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2015 р. Гусятинський районний cуд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Митражик Е.М.

при секретарі Кузик М.Я.,

представника відповідача ОСОБА_1

при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Коцюбинецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ Держгеокадастру в Гусятинському районі про визнання недійсним Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до Коцюбинецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання недійсним Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 297399, виданий Коцюбинській сільській раді для будівництва та обслуговування будівель закладів культурно-просвітницького обслуговування площею 2,1820 га та поновлення строку для звернення до суду. Посилається на те, що підставами для визнання його недійсним є те, що Державний акт був виданий незаконно з порушенням її прав щодо користування та права на приватизацію земельних ділянок 0,48 га та 0,45 га, які перебувають в її користуванні. Будь-якого дозволу чи погодження на вилучення з її користування зазначених земельних ділянок вона не давала, меж ділянок, які надані в постійне користування, не погоджувала. Крім того, земельна ділянка чотири роки стоїть і не обробляється, сільська рада не має коштів на будівництво «Замку Чагарі», яке не проводиться.

З 1950 року по даний час члени її сімї та вона є користувачами земельної ділянки для ведення підсобного господарства 0,73 га, яка розташована в с. Чагарі по вул. Центральна, 2.

Після смерті мами ОСОБА_3 в 2001 році позивач успадкувала майно в с. Чагарі по вул. Центральна,2 Гусятинського району з присадибною ділянкою, площею 0,73 га за заповітом та за рішенням суду. 14.09.2007 року вона зверталась до сесії Коцюбинецької сільської ради із заявою про приватизацію земельної ділянки площею 0,80 га, що в с. Чагарі по вул. Центральна, 2, проте відповідь їй не надано. 26.09.2008 року вона за порадою сільського голови ОСОБА_1 вона подарувала зазначене майно ОСОБА_4

Рішенням сесії Коцюбинецької сільської ради від 25.01.2008 року № 100 їй передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га землі та 0,25 га земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (суміжна земельна ділянка), хоча вона не зверталася із заявою до сесії. Однак рішенням сесії від 18.12.2008 року зазначене рішення №100 було незаконно визнано таким, що втратило чинність. Земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 0,48 га передана в землі, не надані у власність та користування Коцюбинецької сільської ради.

У березні 2011 року Коцюбинецька сільська рада на підставі технічної документації виготовила Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 2,182 га для будівництва освітньо-культурного центру «Замок Чагарі» (Акт серії ЯЯ № 297399, зареєстрований 04.03.2011 року). В дану земельну ділянку входить її 2 городи, площею 0,48 га, присадибна ділянка господарського двору у с. Чагарі по вул. Центральна, 2 і площею 0,45 га землі, що рахується за її господарським двором в с. Чагарі по вул. Центральна, 16. Просить поновити строк звернення до суду, поскільки з тяжким матеріальним становищем не мала змоги скористатись платною правовою допомогою, а на даний час їй надано безоплатну правову допомогу.

Ухвалою Гусятинського районного суду від 26.10.2015 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, залучено Відділ Держгеокадастру в Гусятинському районі.

Позивач ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_5 в судових засіданнях позовні вимоги підтримували повністю.

Позивач ОСОБА_2 пояснювала, що в загальну площу 2,182 га згідно державного акту входять і присадибні ділянки господарського двору у с. Чагарі по вул. Центральна, 2 площею 0,48 га її дочки ОСОБА_4 і площею 0,45 га землі, що рахується за її господарським двором в с. Чагарі по вул. Центральна, 16. Просить визнати недійсним Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №297399 в частині, що стосується площі її земельних ділянок. Про існування Державного акту дізналась в травні 2011 року. Просить поновити строк для звернення до суду, не мала коштів на оплату адвоката, після того, як дізналась про надання безоплатної правової допомоги, подала даний позов.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивач вже зверталась до суду із такими самими позовними вимогами та 25.05.2011 року Гусятинським районним судом прийнято рішення, яке набрало законної сили. Від земельних ділянок 0,45 га ОСОБА_2 відмовилась добровільно, а 0,48 га обліковувалась колись за мамою позивачки, потім з»ясувалось, що правомірним є користування 0,25 га. Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою погоджений усіма інстанціями та є законним. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Відділ Держгеокадастру в Гусятинському районі ОСОБА_6 в судовому засіданні вважає, що позов безпідставний, оскільки судом вже розглядалась справа з таким самим предметом і тими самими сторонами № 2-82/2011 року та винесено рішення від 25.05.2011 року, яке набрало законної сили.

Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини.

Згідно державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 297399 від 04.03.2011 року, виданого Коцюбинській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області на підставі рішення Коцюбинської сільської ради № 63 від 02.03.2011 року, остання є постійним землекористувачем земельної ділянки площею 2,1820 га, яка розташована в с. Чагарі по вул. Центральна Гусятинського району Тернопільської області цільове призначення якої для будівництва та обслуговування будівель закладів культурно-просвітницького обслуговування, кадастровий номер: 00001 (а.с.13). Відповідно до договору дарування від 26.09.2008 року ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_7 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: с. Чагарі, вул. Центральна, 2 Гусятинського району Тернопільської області. Відповідно до п. 11 даного Договору Дарувальник ствердила, що земельна ділянка на якій розташовано відчужуваний житловий будинок не є її власністю, державний акт про право власності на земельну ділянку не видавався (а.с. 77).

Сторони в судовому засіданні не заперечили, що на даний час позивач фактично користується земельними ділянками 0,48 га та 0,45 га.

Наведене підтвердила і свідок ОСОБА_8

Відповідно до ст.10,11,ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування.

Право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування, а тому з огляду на приписи частини першої статті 16 Цивільного кодексу України та статті 152 Земельного кодексу України захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку.

Підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Відповідно до положень ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч.3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області в справі № 2-82/2011 року від 25.05.2011 року за позовом ОСОБА_2 до Коцюбинської сільської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача управління Держкомзему в Гусятинському районі про визнання протиправними, неправомірними та недійсними рішень, Державного акту на право користування земельною ділянкою в частині, що стосується спірної земельної ділянки та бездіяльності Коцюбинської сільської ради, в задоволенні позову було відмовлено повністю. Рішення оскаржувалось в апеляційному порядку та набрало чинності(а.с.32-34,35-37).

Судовим рішенням встановлені наступні обставини: «Як встановлено в судовому засіданні, підтверджується матеріалами справи 18 грудня 2008 року рішенням 21 сесії пятого скликання Коцюбинської сільської ради № 158 «Про відміну рішення №100 від 25.01.2008 року»за ініціативою позивача ОСОБА_2м.у звязку з оформленням договору дарування та зміною власника житлового будинку в в.с.Чагарі по вул.Центральна,2 відмінено рішення № 100 чотирнадцятої сесії Коцюбинської сільської ради від 25.01 2008 року щодо передачі позивачу у власність земельної ділянки, площею 0,50 га, в т.ч. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства 0,25 га.»

Однією з позовних вимог ОСОБА_2 в справі № 2-82/2011 року була вимога про визнання протиправним та недійсним рішення сесії Коцюбинської сільської ради № 63 від 02.03.2011 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу в постійне користування земельної ділянки Коцюбинській сільській раді» та визнання недійсним Державного акту на право користування земельною ділянкою.

Судовим рішенням в задоволенні даних вимог було відмовлено, оскільки встановлено, що «зазначеним рішенням права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача не порушено, а тому не підлягають задоволенню і вимоги про визнання недійсним Державного акту на право користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 297399 від 04.03.2011 року».

В ухвалі апеляційного суду Тернопільської області від 09.08.2011 року колегією суддів зазначено, що оспорюваний Державний акт на право користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 297399 від 04.03.2011 року було виготовлено на підставі рішень №97 від 15.01.2008 р., №199 від 26.06.2009 р., №205 від 11.07.2009 р., № 220 від 25.11.2009 р., №224 від 24.12.2009 р., №229 від 24.12.2009 р., №63 від 02.03.2011 р., дозвільної документації з Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області; відділу містобудування та архітектури Гусятинської районної державної адміністрації; управління Держкомзему у Гусятинському районі Тернопільської області; Головного Державного санітарного лікаря Гусятинського району; висновком Державної експертизи містобудівного обгрунтування Управління містобудування та архітектури Тернопільської обласної державної адміністрації від 31.05.2010 року №01-15/378, висновком №01-0-11/0 від 01.03.2011 року комісії з розгляду питань, повязаних з погодженням документації із землеустрою Гусятинської РДА. Відведення земельної ділянки проводилося із земель, не наданих у власність та користування, а тому прав та інтересів ОСОБА_2 не порушено(а.с.35-37)

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.(ст.3 ЦПК України)

ОСОБА_2 просить поновити строк для звернення до суду, так як пропустила його з поважної причини-не мала коштів на оплату адвоката, після того, як дізналась про надання безоплатної правової допомоги, подала даний позов. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові

Із позовною заявою позивач звернулась до суду 05.10.2015 року про визнання недійсним Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №297399 від 04.03.2011 року. Про існування Державного акту, як пояснює ОСОБА_2, дізналась в травні 2011 року.

Отже, позов подано після спливу позовної давності.

Клопотань від сторін про застосування позовної давності не надходило, тому підстав для застування наслідків спливу позовної давності немає.

Суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки вимога про скасування Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт, вимога про скасування рішення органу місцевого самоврядування не пред»являлась. Рішення Коцюбинецької сільської ради №63 від 02.03.2011 р. чинне.

Крім того, рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області в справі № 2-82/2011 року від 25.05.2011 року, яке набрало законної сили, в задоволенні вимог ОСОБА_2, зокрема, про визнання недійсним рішення Коцюбинецької сільської ради №63 від 02.03.2011 р. та Державного акту на право користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 297399 від 04.03.2011 року, відмовлено.

Інші обставини, на які посилається ОСОБА_2, а саме, що земельна ділянка чотири роки не обробляється та будівництво «Замку Чагарі» не проводиться через відсутність в сільській раді коштів, не можуть бути підставою для визнання недійсним Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57, 60, 209, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 120, 152, 158 Земельного кодексу України, ст.ст.15, 16, 21, 257, 267 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Коцюбинецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ Держгеокадастру в Гусятинському районі про визнання недійсним Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду Е.М. Митражик