Справа № 304/294/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Куштана Б.П., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Авто Просто на рішення Перечинського районного суду від 09 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Авто Просто про розірвання угоди на придбання автомобіля, та стягнення сплачених авансових внесків, -

у с т а н о в и л а :

Так, 04.03.2015 року ОСОБА_1, звернувся в суд із вищезазначеним позовом, та як на підставу своїх вимог посилався на те, що 11 лютого 2011 року між ним та відповідачем була укладена угода № 341116 (далі - Угода) про придбання автомобіля марки Чері, модель А-13, вартістю 89360,00 гривень, яка складається з основного тексту, Додатку № 1 та Додатку № 2, які є невідємними частинами Угоди. 18.09.2014 року ОСОБА_1 подав заяву про розірвання Угоди, та Листом від 07.10.2014 року, останньому була надіслана ТзОВ Авто Просто відповідь про підтвердження згоди на розірвання Угоди. А звідси, відповідно до умов п. 13.3 ст. 13 Угоди йому підлягають поверненню з боку відповідача сума чистих внесків, сплачених за право отримати автомобіль за Угодою в розмірі 38295,49 гривень. Виходячи з наведеного і просив задоволити позовні вимоги.

Рішенням Перечинського районного суду від 09 вересня 2015 року, позовні вимоги, задоволено частково. Стягнуто із ТзОВ Авто Просто 38295,49 гривень суми чистих внесків. У задоволенні позовної вимоги про розірвання угоди на придбання автомобіля, відмовлено з мотивів безпідставності.

Заперечуючи рішення суду, ТзОВ Авто Просто, подало апеляційну скаргу в якій просить апеляційну інстанцію скасувати рішення суду першої інстанції в частині вимог стосовно стягнення сплачених авансових внесків та ухвалити із цієї вимог нове рішення, про відхилення такої вимоги. При цьому посилається на те, що рішення суду є неправосудним, оскільки суд дійшов до таких висновків помилково та в супереч матеріалів справи. Такі дії суду призвели до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального законодавства.

У судовому засіданні апеляційної інстанції позивач заперечив, вимоги апеляційної скарги, так-як, сплачені ним чисті внески підлягають поверненню після розірвання Угоди, чого не було зроблено апелянтом.

У судове засідання апеляційної інстанції не зявилось ТзОВ Авто Просто, але подало заяву про розгляд справи за відсутності його представника. А звідси, виходячи з вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати скаргу в його відсутності.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, пояснення сторони та обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню за наступних мотивів.

Відповідно до вимог статей 212 -214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним рішення є тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й, всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається, рішення в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, а висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності й підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про стягнення сплачених чистих внесків у звязку з розірванням Угоди, суд першої інстанції вважав, що такі підлягають стягненню з відповідача без будь-якої на те затримки.

Проте, вищезазначеним вимогам закону ухвалене в справі рішення суду в цій частині вимоги не відповідає, через неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення й неправильне застосування норм матеріального й процесуального права. Та через це таке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, так-як у ТзОВ Авто Просто ще не настав обовязок по поверненню коштів ОСОБА_1.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. А здійснюючи правосуддя, суд захищає, права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України, ст. 4 ЦПК України.

Так, судом встановлено, що 11 лютого 2011 року між сторонами була укладена Угода № 341116, предметом якої є надання позивачу послуги системи АвтоТак, спрямованої на придбання автомобіля марки Чері, модель А-13, вартістю 89360,00 гривень, а.с. 5, 6.

18 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ТзОВ Авто Просто із заявою, у якій повідомив останнє про розірвання угоди та просив повернути кошти в загальній сумі, що виплачені ним на момент повідомлення про розірвання угоди та підлягають поверненню на зазначений банківський рахунок, а.с. 24.

Як вбачається з Довідки від 15.04.2015 року, ТзОВ Авто Просто до моменту повернення ОСОБА_1 сплачених чистих внесків, повинно повернути сплачені чисті внески 16 Учасникам системи, які раніше розірвали Угоду ніж безпосередньо ОСОБА_1, а.с. 42.

На виконання умов Угоди ОСОБА_1 фактично було сплачено станом на вересень 2014 року чисті внески, що становлять 29,6732% від вартості автомобіля (а.с. 88).

Відповідно до ст. 2 Угоди ТзОВ Авто Просто гарантує надання кожному учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених Угодою.

А ст. 3 Угоди передбачено, що ТзОВ Авто Просто зобов'язується забезпечити отримання учасником автомобіля згідно з умовами Угоди. При цьому відповідно до ст. 8.2 додатку № 2 до Угоди поняття право на отримання автомобіля означає право учасника одержати власне автомобіль та обов'язок товариства передати автомобіль у зазначений термін, якщо учасник на момент фактичної передачі автомобіля належно виконує свої зобов'язання. Водночас ТзОВ Авто Просто зобов'язане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі.

Відповідно до Угоди між ТзОВ Авто Просто та виробником (дистриб'ютором чи імпортером) останній протягом 30 календарних днів із дня отримання замовлення зобов'язаний передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля (п. 8.1 додатку № 2).

Передбачені Угодою умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, які названі в Угоді Чисті внески або Внесок в оплату товару.

Відповідно до розділу 1 Визначення термінів додатку № 2 до Угоди Цілий чистий внесок - це частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати Автомобіля. Половинний чистий внесок - це половина цілого чистого внеску.

Згідно з п. 2.6 ст. 2 додатку № 2 до Угоди Чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля, що у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль.

Таким чином, в Угоді чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля. Крім того, сплачені чисті внески перерахунку (у зв'язку зі зміною ціни автомобіля) не підлягають. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє ім'я споживач зобов'язаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати - 100% від ціни автомобіля.

Пунктом 13.1 статті 13 Угоди передбачено, що учасник, який не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що має повідомити ТзОВ Авто Просто у письмовій формі.

Сума чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до Поточної ціни Автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив ТзОВ Авто Просто про розірвання угоди, за вирахуванням відступного за відмову від Угоди в розмірі 2 цілих чистих внесків (а.с. 13.3 Угоди).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із приписів ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, у порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Тоді як у ст. 13 додатку № 2 до Угоди, сторони чітко визначили порядок і наслідки її розірвання.

Відповідно до п. 13.4.1. ст. 13 додатку № 2 до Угоди в першу чергу повертаються кошти учаснику, який розірвав угоду внаслідок настання наступних непередбачених обставин, що виникли під час дії угоди: отримання ним інвалідності або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного. За вимогою ТзОВ Авто Просто учасник зобов'язується надавати документи, які підтверджують виникнення вищезазначених обставин. За підтверджених обставин згідно із цим пунктом, учаснику повертаються сплачені чисті внески без вирахування відступного.

Та підпунктом 13.4.2 п. 13.4 ст. 13 додатку № 2 передбачено, що в наступну чергу повертаються чисті внески тим учасникам, які розірвали Угоду, не посилаючись на обставини, викладені в попередньому пункті. При цьому, пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер угоди якого є меншим.

Як вбачається з п. 13.4 ст. 13 додатку № 2 до Угоди, кошти повертаються в порядку, що побудована на принципі черговості.

Відповідно до ст. 10 Угоди, підписання цієї Угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди й додатків до неї. З такими умовами позивач погодився, підписуючи Угоду.

ТзОВ Авто Просто надало суду копії чотирьох заяв інших учасників групи, які написані значно раніше за заяву ОСОБА_1, а.с. 64-67.

За умовами п. 13.2 ст. 13 додатку № 2 до Угоди, Учасник вповноважує ТзОВ Авто Просто щомісяця здійснювати відрахування в розмірі 5% від кожного сплаченого Чистого внеску до Фонду для повернення коштів.

Такий особливий порядок повернення Чистих внесків, викликаний специфікою функціонування надання послуг з адміністрування фінансових активів. Яка полягає в тому, що кожного щомісяця в кожній групі відбувається, придбання товару, який передається у власність учаснику. Та виходячи із цього, у ТзОВ Авто Просто відсутні у фактичному користуванні кошти, оплачені учасниками групи за товар.

Суд першої інстанції зазначаючи, що ТзОВ Авто Просто не зазначило обєктивних причин, через які не виконало перед ОСОБА_1 свого обовязку, не надав належної оцінки наявним у справі доказам у їх сукупності, не перевірив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, зокрема, не звернув уваги на те, що фактично спір виник не щодо суми повернення внесків, а щодо порядку повернення сплаченої позивачем суми.

Дійшовши висновку про наявність підстав для частково задоволення позовних вимог, суд першої інстанції не перевірив чи порушено право позивача щодо повернення йому чистих внесків, не врахував, що виплати проводяться в порядку черговості, що передбачено умовами угоди, а перед позивачем у черзі є інші учасники, чиї права у разі дострокового повернення коштів позивачу, будуть порушені.

Отже, судом першої інстанції ухвалено рішення за неповного зясування обставин, що мають значення для справи та в порушення, і неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, яке в сукупності у силу вимог ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення сплачених чистих внесків й ухвалення нового рішення із цього питання.

Зважуючи на вищезазначене та керуючись вимогами статей 10, 11, 60, 212, 309, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

р і ш и в :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Авто Просто, задоволити.

Рішення Перечинського районного суду від 09 вересня 2015 року скасувати в частині вимоги про стягнення сплачених авансових внесків та ухвалити в справі із цієї позовної вимоги нове рішення суду, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Авто Просто про стягнення сплачених авансових внесків, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Головуючий : ________________ Судді : __________________

__________________