Провадження № 2/344/4317/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2011 року, від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини припинені остаточно у звязку з тим, що відповідач нехтує сімейними цінностями, спільне життя не склалося. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між позивачем та відповідачем на даний момент припинено. Спору про майно немає. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати, доньку залишити проживати з позивачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердому грошовому розмірі у сумі 800,00 грн. щомісяця до досягнення донькою повноліття.

У судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, надала згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, всебічно і повно дослідивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2010 року (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторін фактично припинені.

Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин.

Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не вбачає.

Суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, а неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу слід залишити на проживання з матірю

У відповідності зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачу не відновлювати дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач свого обов'язку щодо утримання дитини не виконує належним чином, не надає матеріальну допомогу на дитину, яка є необхідною для нормального утримання.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Ст. 182 Сімейного кодексу України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я відповідача, те, що у відповідача, крім доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інших дітей не має, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, а також те, що відповідач добровільної допомоги на утримання доньки ОСОБА_3 не надає, проте має можливість та повинен надавати матеріальну допомогу. У зв'язку з наведеним, суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 гривень щомісяця, починаючи з моменту подачі позову до суду щомісяця, починаючи з моменту подачі позову до суду, тобто з 19 серпня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі, оскільки відповідач має можливість надавати позивачу на утримання дитини аліменти у такому розмірі.

При вирішенні питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явленні позову оплатила судовий збір за однією із вимог, а щодо іншої - була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112, 113, 114 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 6, 7, 10, 11, 57-60, 77, 88, 169, 197, 209, 212-215, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити у повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Цебрій) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 06 липня 2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 843, розірвати.

Доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишити на проживання з матірюОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. (вісімсот грн. 00 коп.), щомісяця, починаючи з 19 серпня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.).

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Мелещенко Л.В.