ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Антощенко Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Фастів цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, стягував ТОВ «Девелопмент Констрашн Холдінг», учасник виконавчого процесу: Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду із зазначеною скаргою, в якій просив суд: визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 від 25.09.2015 р., реєстраційний номер виконавчого провадження 48834073.

Свої вимоги скаржник обґрунтував тим, 05.10.2015 року ним отримано постанову про відкриття виконавчого провадження старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 від 25.09.2015 р., за реєстраційним номером виконавчого провадження 48834073. Скаржник вважає, що отримане виконавче провадження від 25.09.2015 р., реєстраційний номер 48834073, є незаконним, оскільки при винесенні постанови наявні порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження». Тому він звернувся до суду з даною скаргою.

Скаржник, в судовому засідання скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Старший Державний виконавець Петрусенко Г.О. у судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи оповіщалася в установленому законом порядку. Направила до суду заяву в якій просить суд розглянути скаргу за її відсутності, у звязку із не можливістю зявитися в судове засідання. Просить суд в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

В судовому засіданні представник стягувача заперечував проти скарги ОСОБА_1 просив відмовити в її задоволені.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так, судом встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17.11.2014 року було задоволено заяву ТОВ «Девелопмент констракшн холдінг» про поворот виконання заочного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.09.2010 року, та стягнуто з ОСОБА_1 303 402 грн. 88 коп., які були стягнені на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду від 28.09.2010 року.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ст.14 ЦПК України).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що мають вчиняти виконавчі дії з виконання рішення та території, на яку поширюються їх функції належить стягувачу.

Відповідно до ОСОБА_4 державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № НОМЕР_1 від 14.09.2015 р., ОСОБА_1 виконує обовязки директора Державного підприємства «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторигну зовнішніх товарних ринків». Місцем роботи скаржника згідно вказаного ОСОБА_4 є м. Київ, Шевченківський район, вул. Воровського, 22.

Заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням (ст. 32 вказаного Закону).

Постановою старшого виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 від 25.09.2015 року ВП № 48834073 було відкрито виконавче провадження, на підставі виконавчого листа №1027/1432/12 від 18.09.2015 року виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області (а.с. 58).

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові, а за умовами частини шостої цієї статті - постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Вимогами статті 31 вказаного Закону передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи, в силу Закону України «Про виконавче провадження», 25.09.2015 року на адресу ОСОБА_1 для виконання та до відома була направлена Постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2015 року, що підтверджується супровідним листом № 985/6 від 25.09.2015 року(а.с.57).

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За вимогами ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Крім того, п. 2 Постанови про відкриття виконавчого провадження, Боржнику надавався строк для самостійного виконання рішення.

Вимогами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, передбачено , що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Інші доводи скаржника, щодо незаконності оскаржуваної постанови від 25.09.2015 р., є необґрунтованими та не можуть бути підставами для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

За викладених обставин, суд не вважає такими, що заслуговують на увагу посилання скаржника на порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на порушення будь-яких конкретних його норм заявник не послався, а судом таких порушень в діях старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві не встановлено, а відтак відсутні підстави для визнання дій державного виконавця як незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки вона винесена у відповідності до вимог закону та у спосіб і у межах наданих державному виконавцю повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що скарга в цілому є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 388 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі - 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 293, 294, 386, 387 ЦПК України, ст. 11, 17,19, 22, 23 Закону України Про виконавче провадження , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 у виконавчому провадженні щодо визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2015 року за №48834073 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Суддя