РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 232 будинку № 12 по вул. Героїв Праці в м. Харкові. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вказана квартира належить їй на праві приватної власності. В зазначені квартирі зареєстровані відповідач, її син та його дружина. В 2008 році шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Протягом останніх 10 років відповідач у квартирі не проживає, його місцезнаходження невідоме, у здійсненні витрат по утриманню квартири участі не приймає. Реєстрації відповідача позбавляє позивачам можливості вільно на власний розсуд розпоряджатися своєю власністю, значно обмежує її законні права.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся.

Треті особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили про обставини викладені вище, те, що відповідач у вказаному житловому приміщенні не проживає протягом останніх 10 років, відомості про місце його знаходження їм не відомі, ніяких особистих речей відповідача в квартирі не має.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі договору купівлі-продажу від 20.02.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округ ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 477, квартира за № 232 в будинку 12 по вул. Героїв Праці в м. Харкові була придбана ОСОБА_8. Право приватної власності на підставі зазначеного договору зареєстровано в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_8, записано в реєстрову книгу за № П-2-3529 від 27.07.2001 року.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 розірвано 26.12.2008 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 100 (свідоцтва серія 1-ВЛ № 097309 від 11.12.2009 року).

ОСОБА_8, 27.11,1971 р.н., змінила прізвище на ОСОБА_1, що зареєстровано 11.12.2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 72 (свідоцтво про зміну імені серія 1-ВЛ № 004330 від 11.12.2009 року), що також підтверджується копією паспорту ОСОБА_1, який міститься в матеріалах справи.

Таким чином, ОСОБА_1 є одноосібною власницею квартири, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, б. 12, кв. 232.

Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї та прописку за № 2585 від 12.10.2015 р. в квартирі за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, б. 12, кв. 232 зареєстровано: власника ОСОБА_8; сина ОСОБА_9; чоловіка ОСОБА_2; невістку (дружина сина) ОСОБА_10.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 12, кв. 232 тривалий час на протязі останніх 10-ти років, покинув спірне житло добровільно, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 64, 156 Житлового Кодексу України відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у спірному домоволодінні в якості члена сім'ї.

Згідно ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, судом встановлено, що фактичне місцезнаходження відповідача не відоме, наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею не має, у спірному житловому будинку фактично не проживає з 2005 року, тобто станом на момент розгляду справи більше одного року. Наявність реєстрації відповідача у спірному житловому будинку перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів за вищевказаною адресою, суду не надано.

Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачам у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні.

Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 317, 319, 386, 391, 405, ЦК України, ст. 64, 156 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити.

ОСОБА_11 ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, розташованою за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, б. 12, кв. 232.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Ніколаєнко