Справа № 361/3389/15-ц
Провадження № 2/361/1802/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_2 на свою користь сплачені грошові кошти у розмірі 276144 грн.; проценти за користування коштами у розмірі 55998,53 грн.; інфляційні втрати у розмірі 15115 грн.; 3 % річних за прострочення грошового зобовязання у розмірі 14529,41 грн.; моральну шкоду у розмірі 50000 грн. та судовий збір у розмірі 3654 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 02.07.2013 року між нею та ОСОБА_2 укладено усний договір, за умовами якого вона зобовязалася сплатити відповідачу кошти у сумі 23000 долари США у строк до 01.07.2014 року, а останній після отримання всієї суми коштів, зобовязувався продати їй квартиру за адресою Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Леніна, 22.

На виконання своїх зобовязань вона 02.07.2013 року передала відповідачу грошові кошти у розмірі 11000 доларів США. 03.09.2013 року передала ще 1000 доларів США, після чого отримала ключі від квартири та стала у ній проживати.

27.04.2014 року на виконання умов усного договору передала ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 15000 грн., що у еквіваленті на долар складало 1250.

Станом на 01.07.2014 року у звязку із економічною ситуацією, що склалася у країні вона не змогла виконати свої зобовязання за договором у повному обсязі у звязку з чим ними погоджено продовження строків оплати до 01.07.2015 року. У рахунок оплати вартості квартири 13.08.2014 року вона сплатила відповідачу 13500 грн., що у еквіваленті становило 1000 доларів США.

Далі зазначає, що у квітні 2015 року ОСОБА_2 став вимагати від неї сплати всієї вартості нерухомого майна або звільнення квартири. 02.05.2015 року відповідач самостійно зрізав болгаркою замки у квартирі, при огляді своїх особистих речей вона виявила відсутність 700 доларів США. На даний час ОСОБА_2 відмовляється виконати умови договору, а саме отримати залишок несплачених коштів, укласти договір купівлі-продажу чи повернути раніше сплачені у розмірі 12000 доларів США, що у еквіваленті на гривню становить 247644 грн. та 28500 грн. Сума заборгованості за користування безпідставно отриманими грошовими коштами становить 55998,53 грн. Розмір інфляційних втрат за період з 02.07.2013 року по 13.05.2015 року становить 152115 грн., 3 % річних за період з 02.07.2013 року по 13.05.2015 року становить 14529,41 грн.

Крім того, протиправними діями відповідача їй завдано моральну шкоду, що полягає у постійних душевних переживаннях і стражданнях з приводу неотримання у власність квартири та втрати великої суми коштів. Розмір завданої моральної шкоди оцінює у розмірі 50000 грн.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додала, що всього передала відповідачу 15000 доларів США, при цьому отримання лише 11000 доларів США підтверджено документально. Просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, пояснив, що відповідач під час дачі пояснень у Броварському МВ ГУ МВС України у Київській області визнавав факт отримання від позивачки грошових коштів у розмірі 14250 доларів США. Усні домовленості щодо продажу квартири ОСОБА_2 не виконав у звязку з чим, повинен повернути отримані грошові кошти з урахуванням процентів, інфляційних втрат та 3 % річних.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала, пояснила, що фактично відповідач грошових коштів у борг не отримував, при цьому підстави для сплати процентів, передбачених ст. 1048 ЦК України та застосування ст. 625 ЦК України відсутні. У даному випадку нормами цивільного законодавства не передбачено стягнення моральної шкоди

Підтвердила, що відповідач у рахунок оплати вартості за квартиру отримав 11000 доларів США, про що власноручно написав у розписці. Вважає, що вказані кошти передані були відповідачу як завдаток у рахунок оплати вартості квартири за усною домовленістю, яка існувала між сторонами.

Вислухавши пояснення позивачки, її представника, заперечення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що 02.07.2013 року ОСОБА_2 взяв грошові кошти у розмірі 11000 доларів США у рахунок оплати вартості за квартиру, про що свідчить розписка останнього. Факт отримання грошових коштів у розмірі 11000 доларів США у судовому засіданні підтвердила також і представник відповідача ОСОБА_4

Зі змісту позовної заяви та пояснень учасників процесу видно, що між сторонами по даній справі існували усні попередні домовленості щодо купівлі квартири АДРЕСА_1. Разом з тим, вважати вказані домовленості, наявністю між сторонами зобовязальних відносин, суд не може. При цьому судом враховується, що попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена у письмовій формі.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Заявляючи вимогу про повернення грошових коштів, позивач просить стягнути із відповідача на свою користь сплачені грошові кошти у розмірі 276144 грн. Разом з тим, як свідчить аналіз матеріалів справи, відповідач фактично отримав 11000 доларів США та відповідно лише вказану суму грошових коштів набув без існування достатніх правових підстав, так як будь-якого договору купівлі-продажу у формі визначеній цивільним законодавством між сторонами укладено не було. Докази сплати позивачем відповідачу грошових коштів у розмірі 12000 доларів США та 28500 грн. свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли. Стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 підлягають грошові кошти у розмірі 265251,80 грн., що становлять 11000 доларів США станом на день постановлення судового рішення.

Враховуючи відсутність між сторонами зобовязальних відносин вимоги позивача про стягнення із відповідача на свою користь процентів за користування безпідставно отриманими грошовими коштами у розмірі 55998,53 грн. згідно із ст. 1048 ЦК України, а також інфляційних витрат та 3 % річних на підставі ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягають, так як не застосовуються до положень ст. 1212 ЦК України.

Вирішуючи питання по суті вимог про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи характер спірних правовідносин, який виник між сторонами, стягнення моральної шкоди не передбачено, тому у задоволенні даної вимоги слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини вимог, стягненню із відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 2652,51 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 265251 (двісті шістдесят пять тисяч двісті пятдесят одна) грн.. 80 коп. та судовий збір у розмірі 2652 (дві тисячі шістсот пятдесят дві) грн. 51 коп., всього 267904 (двісті шістдесят сім тисяч девятсот чотири) грн. 31 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко