Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 2-2619/11 Головуючий у 1 інстанції: Федченко І.М.
Провадження № 22-ц/778/5028/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«01» грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 липня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність головного державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4, стягувач: Публічне акціонерне товариство «ПроКредитБанк», -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою на рішення, дії та бездіяльність головного державного виконавця першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4, стягувач: ПАТ «ПроКредитБанк».

В обґрунтування вимог зазначила, що 18.12.2014 року головним державним виконавцем першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_4 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45859219 за виконавчим листом № 2/808/122/2012, виданим 11.04.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення грошової суми у розмірі 653541,15 грн. з ОСОБА_5.

Вважає вказану постанову незаконною з наступних підстав.

В порушення вимог ст. 20, 26 Закону України «Про виконавче провадження», Головний державний виконавець першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 відкрила виконавче провадження, не маючи даних про те, що боржник - ОСОБА_5, проживає м. Одесі, працює або має майно у м. Одесі.

18.12.2014 року головним державним виконавцем першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 було винесено постанову В-06/2341 про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_5 у виконавчому провадженні №45859219 за виконавчим листом № 2/808/122/2012 в ТОВ «Командор+» за адресою.

Згідно довідки УПФУ, яка є у виконавчому провадженні №45859219, на ТОВ «Командор+» працює ОСОБА_3, а боржником за виконавчим листом № 2/808/122/2012 є ОСОБА_5.

На підставі зазначеного просила:

- визнати постанову головного державного виконавця першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження ВП №45859219 від 18.12.2014 року неправомірною та скасувати її;

- визнати бездіяльність головного державного виконавця першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо не надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №45859219 від 18.12.2014 року неправомірною та зобов'язати головного державного виконавця першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення боржнику вказану постанову;

- визнати постанову головного державного виконавця першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 В-06/2341 від 18.12.2014 року про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_5 на ТОВ «Командор+» неправомірною та скасувати її;

- зобов'язати головного державного виконавця першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 повернути вказаний виконавчий лист № 2/808/122/2012.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 липня 2015 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Так, відповідно до положень ст.ст. 383, 386, 387 ЦПК України оскарженню підлягають рішення, дія або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення; скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження", ст. 17 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Підстави відмови у відкритті виконавчого провадження визначені ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

За змістом ч.1 ст.68 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на виконанні Ленінського відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції знаходився виконавчий лист № 2/808/122/2012 року, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» 653541, 15 гривень.

Відповідно до п.3.7.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону.

Постанова про стягнення з боржника виконавчого збору державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції винесена 13.11.2014 року у звязку з невиконанням у наданий строк виконавчого листа №2/808/122/2012 року в добровільному порядку (а.с.25 зворот).

Постановою державного виконавця Ленінського відділу ДВС Запорізького Міського управління юстиції ОСОБА_6 від 13.11.2014 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого документа на підставі п.10 ст.49 Закону України направлення виконавчого документу за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується відповідними довідками з правореєструючих установ та актом державного виконавця, що перевіркою майнового стану боржниці за місцем її проживання, здійсненою державним виконавцем Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ, не виявлено майно, на яке згідно із законом може бути звернено стягнення (а.с.27-37).

Зі змісту відповіді № на запит державного виконавця до Пенсійного фонду України про осіб, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами вбачається, що останнє місце роботи боржниці - ТОВ «Командор+» (а.с.28).

З огляду на викладене, 13.12.2014 р. державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Запорізького Міського управління юстиції ОСОБА_6 обґрунтовано винесено постанову про закінчення виконавче провадження та на підставі п.10 ч.1 ст..49 Закону України «Про виконавче провадження» для направлення виконавчого документу за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, а саме: Приморського районного відділу ДВС Одеського міського управління юстиції за останнім місцем роботи боржниці - ТОВ «Командор+».

Судом першої інстанції також встановлено, що 18.12.2014 року державний виконавець Приморського районного відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4, керуючись ст.ст. 17,19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», відкрила виконавче провадження за виконавчим листом № 2/808/122/2012 року, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» 653541, 15 гривень (а.с.26).

Відповідно до п.3.7.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону.

Постанова про стягнення з боржника виконавчого збору державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_6 винесена 13.11.2014 року у звязку з невиконанням у наданий строк виконавчого листа №2/808/122/2012 року в добровільному порядку (а.с.25 зворот). Зазначена постанова не скасована.

Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що державний виконавець Приморського районного відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 не порушив права скаржниці щодо позбавлення можливості добровільного виконання рішення суду, оскільки вперше виконавчий документ надійшов до Ленінського відділу державної виконавчої служби.

Довід апеляційної скарги, який полягає в тому, що державний виконавець мав право звернути стягнення на нерухоме майно нежитлове приміщення, яке за договором купівлі - продажу належить колишньому чоловіку скаржниці ОСОБА_7, а тому є обєктом права спільної власності подружжя, колегія суддів вважає неприйнятним, оскільки постанова державного виконавця від 13.11.2014 року, якою виконавче провадження закінчено у звязку з відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення, виносилась не державним виконавцем Приморського районного відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4, чиї дії оскаржує ОСОБА_3, а державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_6

Крім того, на теперішній час постанова державного виконавця Ленінського відділу ДВС Запорізького Міського управління юстиції ОСОБА_6 від 13.11.2014 року, якою закінчено виконавче провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», не скасована.

Інша частина апеляційної скарги за змістом є повторенням обставин, якою ОСОБА_3 обґрунтовувала подану до суду скаргу на дії державного виконавця.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування ухвали та постановлення нової ухвали колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 липня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: