Ухвала

іменем україни

17 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до ОСОБА_1 про стягнення страхового платежу, страхового відшкодування із заявленої претензії, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» (далі - ПрАТ «Київський страховий дім») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 07 листопада 2012 року між ПрАТ «Київський страховий дім» та ОСОБА_1 укладено договір доручення № Пр-050/2012/57, за умовами якого довіритель 23 травня 2013 року передав, а повірений прийняв поліси обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у кількості 3 штуки. Відповідно до пп. 22.3 договору повірений має право отримувати страхові платежі від страхувальників (крім випадків, коли повіреним виступає фізична особа, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності, або фізична особа-підприємець) у разі, якщо це обумовлено п. 1.3.4 договору, відповідно до чинного законодавства за договорами страхування, укладеними повіреним та вносити/перераховувати отримані кошти на банківський рахунок довірителя. За умовами договору повіреному від імені довірителя не надано право на отримання страхових платежів. При цьому повірений зобов'язаний при укладенні договорів страхування забезпечити підписання договорів страхування страхувальником та сплату страхового платежу довірителю.

Однак 31 травня 2013 року відповідач на порушення умов договору доручення при укладенні полісу № АС/2382565 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від імені довірителя з ОСОБА_2 не виконав зобов'язання, передбачені договором в частині забезпечення сплати страхового платежу, передбаченого полісом № АС/2382565, у розмірі 286 грн 74 коп., внаслідок чого кошти за вказаним полісом на рахунок товариства не надходили.

Позивач зазначав, що згідно з п. 7.2 договору доручення повірений несе повну матеріальну відповідальність за фактично отримані від страхувальників страхові платежі, а також за страхові платежі, сплату яких довірителю від страхувальників зобов'язаний був забезпечити повірений при укладенні ним договорів страхування, а відповідно до п. 7.3 цього ж договору за несвоєчасне перерахування повіреним довірителю отриманих від страхувальників страхових платежів (а також страхових платежів, сплату яких страхувальниками довірителю зобов'язаний забезпечити повірений при укладені ним договорів страхування), повірений сплачує довірителю: пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення, починаючи з 10-го дня прострочення; компенсацію в розмірі суми страхового відшкодування за заявленою претензією за договором страхування, якщо в період прострочення платежу сталася страхова подія.

03 червня 2013 року, тобто в період прострочення сплати страхового платежу, сталася страхова подія - дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Ssang Yang «Kyron», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, та транспортного засобу Toyota Camry 2.4, державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_4 Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, а рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2014 року стягнуто з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 49 тис. грн.

29 та 30 жовтня 2014 року ПрАТ «Київський страховий дім» виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 49 тис. грн.

З урахуванням наведеного, ПрАТ «Київський страховий дім» просило стягнути з відповідача на свою користь 49 405 грн 76 коп., з яких: сума несплаченого страхового платежу у розмірі 286 грн 74 коп., пеня у розмірі 52 грн 76 коп., страхове відшкодування за заявленою претензією за полісом № АС/2382565 у розмірі 49 тис. грн, інфляційні у розмірі 53 грн 74 коп. та три відсотки річних у розмірі 12 грн 52 коп.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 14 вересня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Київський страховий дім» суму несплаченого страхового платежу у розмірі 286 грн 74 коп.; пеню у розмірі 52 грн 76 коп.; суму страхового відшкодування у розмірі 49 тис. грн; інфляційні у розмірі 53 грн 74 коп.; 3 % річних у розмірі 12 грн 52 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_1 на порушення умов договору доручення від 07 листопада 2012 року, укладеного між ним та ПрАТ «Київський страховий дім», при укладенні 31 травня 2013 року полісу № АС/2382565 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від імені довірителя з ОСОБА_2 не забезпечив сплату страхувальником страхового платежу у розмірі 286 грн 74 коп. та не довів, що вказані грошові кошти були передані ним позивачу. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача суми несплаченого страхового платежу, пені, суми страхового відшкодування, інфляційних та трьох відсотків річних відповідно до умов договору доручення та вимог закону.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що зазначені судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П. Євграфова

судді: І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко