Єдиний унікальний номер 243/7732/14-ц Номер провадження 22-ц/775/1115/2015
Головуючий в 1 інстанції Сидоренко І.О.
Доповідач Азевич В.Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого-судді Азевича В.Б.,

суддів: Гапонова А.В., Краснощокової Н.С.,

за участю секретаря Бондарчука І.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання договорів та витребування правовстановлюючих документів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

30.12.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про розірвання договорів та витребування правовстановлюючих документів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 27.06.2008 року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» укладений кредитний договір № КТS0GA00000095, який є публічним договором, положення якого регламентується програмою «Житло в кредит», затвердженою наказом ПАТ «КБ «Приватбанк» № СП2008-18 від 14.01.2008 року. Базові умови даного кредитного договору визначені сертифікатом ПАТ КБ «Приватбанк» від 13.06.2008 року та програмою «Житло в кредит».

Відповідно до умов кредитного договору № КТS0GA00000095 від 27.06.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати ОСОБА_1 кредит на строк з 27.06.2008 року по 27.06.2028 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 166 393,75 грн., в тому числі на споживчі цілі в сумі 131 768,75 грн., 126 250,00 грн. на споживчі цілі шляхом видачі готівки через касу, а також 3 787,50 грн. винагороди за надання фінансового інструменту в момент надання кредиту, 1 100,00 грн. на сплату страхового платежу за договором страхування майна на перший рік дії договору, 631,25 грн. для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, 34 625,00 грн. на сплату страхових платежів відповідно до умов пунктів 2.1.3, 2.2.7 Договору, зі сплатою за користування кредитом 1,67 відсотків на суму залишку заборгованості за Кредитом щомісяця в період сплати, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів в розмірі 5,04% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу відповідно до п. 7.2 Договору. Погашення кредиту здійснюється щомісячно з 15 по 20 число щомісячним платежем в сумі 2 810,55 грн. На забезпечення зобовязань за даним кредитним договором був укладений договір іпотеки жилого будинку.

ОСОБА_1 просила суд: розірвати даний кредитний договір; визнати недійсним пункт 8.1 даного кредитного договору в частині визначення суми щомісячного платежу 2810,55 грн.; визнати недійсним додаток № 2 даного кредитного договору; розірвати договір іпотеки, укладений ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1; зобов'язати відповідача повернути заставну від 27.06.2008 року серії ПБ № 017028 до договору іпотеки; скасувати в державному реєстрі іпотек записи про передачу в іпотеку як об'єкту обтяження житловий будинок № 138 по вулиці Підгорній в м. Слов'янську та земельну ділянку № 138 по вулиці Підгорній в м. Слов'янську Донецької області, заставну ПБ № 017028; скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону на вказане нерухоме майно; зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 правовстановлюючі документи на житловий будинок № 138 по вулиці Підгорній у м. Слов'янську Донецької області.

29 жовтня 2015 року представник позивача подав до суду заяву про залишення без розгляду основної частини позовних вимог, про що судом була постановлена ухвала від 30.10 2015 року.

05.11.2015 року представник позивача подав заяву про залишення без розгляду позовних вимог про визнання недійсним пункту 8.1 до зазначеного кредитного договору в частині визначення суми щомісячного платежу 2 810,55 грн., та зобов'язання відповідача повернути заставну від 27.06.2008 року серії ПБ № 017028 до договору іпотеки; про що 09.11.2015 року судом першої інстанції постановлена відповідна ухвала.

Після уточнення позовних вимог позивач просила визнати недійсним Додаток № 2 до кредитного Договору з наступних підстав:

1) Сума щомісячних платежів є арифметично не правильною з метою одержання ПАТ КБ «Приватбанк» від позивача значно більших грошових коштів, ніж це передбачено узгодженими сторонами істотними умовами договору. Відповідно до розрахунку щомісячних платежів в Додатку № 2 до кредитного договору № КТS0GA00000095 від 27.06.2008 року погашення основної суми боргу настає в червні 2026 року, а не в червні 2028 року. Протягом 2 років дії кредитного договору база для нарахування відсотків за користування кредитом відсутня, проте вона була зобов'язана вносити щомісячний платіж в сумі 2 810,55 грн.

2) Арифметично неправильним є та обставина, що в розрахунку банку присутня плата за резервування коштів відповідно до пункту 4 кредитного договору, а формула розрахунку ануітентних платежів не передбачає урахування такого платежу. Процентна ставка за договором 1,67% щомісячно та плата за резервування коштів 5,05% річних визначені в різних якісних показниках і не можуть бути безпосередньо сумовані для використання в формулі.

3) Додаток № 2 до кредитного договору містить арифметичні помилки в кожному щомісячному розрахунку, хоча помилка в початку розрахунку свідчить про неправильність розрахунку в цілому.

4) Розрахунок щомісячних платежів в Додатку № 2 до кредитного договору арифметично неправильним в наслідок того, що в розрахунку банку присутня плата за резервування коштів відповідно до пункту 4 кредитного договору. Вважає, що фактично банк резервування коштів не здійснює, а під резервуванням коштів приховує додаткову відсоткову ставку - комісію.

Відповідно до умов п. 4 «Резервування ресурсів»: «4.1. Для виконання зобов'язань за даним договором банк резервує ресурси у розмірах, зазначених у графіку погашення кредиту (додаток № 2) до даного Договору і надає позичальнику право на їх використання». Проте Додаток № 2 містить графу «Залишок кредиту (зарезервовані ресурси)», зміст якої, на думку позивача, містить внутрішні протиріччя.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На вказане рішення позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її вимог про визнання недійсним додатку №2 до кредитного договору № КТS0GA00000095 від 27.06.2008 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції, як підставу відмови в позові ОСОБА_1 зазначив, що Додаток № 2 до кредитного договору № KTS0GA00000095 від 27.06.2008 року вже був предметом дослідження та з цього приводу є судове рішення, яке набрало законної сили. Проте, суд першої інстанції свої висновки не обґрунтовує, яке саме судове рішення по спору між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» суд врахував при винесенні свого рішення, та чи відповідають предмет та підстави позову по цій справі та по тій цивільній справі, на яку посилався суд. Тобто суд не розглянув її позовні вимоги щодо визнання недійсним Додатку №2 до Кредитного договору з підстав, наведений у позові.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав доводи скарги.

Від відповідача надійшла заява розглянути справу за відсутності представника банку.

Заслухавши доповідача, представника позивача, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено наступні фактичні обставини.

Відповідно до кредитного договору № КТS0GA00000095 від 27 червня 2008 року, укладеного між ПАТ «Приватбанк» та ОСОБА_1, банк зобов'язався надати позичальникові кредитні кошти, а позичальник доручив банку провадити погашення заборгованості по даному кредитному договору в передбачені даним договором строки за рахунок коштів, розміщених на рахунку позичальника, що відповідає платіжній картці, емітованої ПриватБанком. Кредит надається в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені договором строки. Пунктом 8 договору (особливі умови) встановлено, що банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 27.06.2008 року по 27.06.2028 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії (далі - Кредит) у розмірі 166 393,75 грн. на наступні цілі: 131 768,75 грн. - на споживчі цілі; 37 876,50 грн. - на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 1 100,00 грн. - для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, а також 34 625,00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,67 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 5,04 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 7.2. даного Договору.

Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 2810,55 грн. згідно графіку погашення кредиту (Додаток № 2 до кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

Відповідно до п. 8.9 невід'ємними додатками до даного договору є: додаток № 1 - детальний опис загальної вартості кредиту та додаток № 2 - графік погашення кредиту за кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язання 27 червня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки, предметом якого є надання Іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна в забезпечення виконання зобов'язання Іпотекодавця перед Іпотекодержателем, в силу чого Іпотекодержатель має право в разі невиконання Іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця.

24.03.2009 року ЗАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1А, про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовна заява ЗАТ КБ «Приватбанк» була обґрунтована тим, що ОСОБА_1А, порушила зобов'язання за кредитним договором № КТS0GA00000095 від 27 червня 2008 року, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 136 631,62 грн., яка складається з наступного: 130 486,99 грн. - заборгованість за кредитом; 5 465,22 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 566,21 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом та 113,20 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором.

Заочним рішенням від 17 червня 2009 року позовні вимоги ЗАТ КБ «Приватбанк» задоволені. Однак, 22 липня 2009 року Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду дане заочне рішення скасовано та, відповідно до Ухвали Слов'янського міськрайонного суду від 22 жовтня 2009 року дана позовна заява залишена без розгляду.

09.02.2010 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовна заява ЗАТ КБ «Приватбанк» була обґрунтована тим, що ОСОБА_1А, порушила зобов'язання за кредитним договором № КТS0GA00000095 від 27 червня 2008 року, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 136 631,62 грн., яка складається з наступного: 130 486,99 грн. - заборгованість за кредитом; 5 465,22 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 566,21 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом та 113,20 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором.

Рішенням від 12 квітня 2010 року Слов'янського міськрайонного суду позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволені, звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами № 138 по вулиці Підгірній у м. Слов'янську Донецької області, який розташований на земельній ділянці земель Слов'янської міської ради Донецької області.

08.05.2012 року ОСОБА_1 звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», в якому просила розірвати кредитний договір № КТS0GA00000095 від 27 червня 2008 року та визнати недійсним пункти 4.1.-4.6., 8.1 (в частині визначення суми винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3 787,50 грн. та винагороди за резервування ресурсів у розмірі 5,04% річних від суми зарезервованих ресурсів. Уточнивши свої позовні вимоги, просила суд визнати кредитний договір № КТS0GA00000095 від 27 червня 2008 року недійсним та стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 23 жовтня 2012 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 21 грудня 2012 року рішення Слов'янського міськрайонного суду від 23 жовтня 2012 року залишено без змін.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції прийняв до уваги, що Додаток № 2 до кредитного договору № KTS0GA00000095 від 27 червня 2008 року вже був предметом дослідження в судовому засіданні при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання даного кредитного договору недійсним, з цього приводу існує рішення суду, яке набрало законної сили. У звязки з чим, суд першої інстанції вважав за необхідне відмовити в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним додатку № 2 кредитного договору № KTS0GA00000095, укладеного ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1А, 27.06.2008 року, як таким, що не відповідає умовам цього договору.

Погодитися з даним висновком суду не можливо, виходячи з наступного.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте суд першої інстанції не зясовував всі обставини, на які посилався позивач у позові як на підставу своїх вимог, а узяв до уваги той факт, що Слов'янського міськрайонного суду від 23 жовтня 2012 року було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним кредитного договору. У цьому рішенні не розглядалося питання про визнання недійсним Додатку №2 з підстав, на які посилається позивач у даному позові.

Дослідивши матеріали справи та обговоривши підстави позову, колегія суддів вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Посилання позивача на те, що погашення основної суми боргу настає в червні 2026 року, а боржниця повинна ще 2 роки вносити щомісячний платіж є несправедливою умовою суперечить положенням укладено між сторонами кредитного Договору (п. 8.1 Договору) та умовам кредитування, оскільки саме такий порядок погашення кредиту був передбачений і обумовлений сторонами у Договорі.

Пунктом 8.1 договору передбачені відсотки за користування кредитом 1,6% та винагорода за резервування коштів - 5,04%, що не суперечить розрахунку, наведеному у Додатку №2.

Розрахунок плати за резервування коштів та відсотків за користування кредитом ґрунтується на припущеннях позивача без врахування методики розрахунку.

Згідно ст. 30 Закону України «Про банки і банківську діяльність» регулятивний капітал банку включає: 1) основний капітал; 2) додатковий капітал.

Основний капітал банку включає статутний капітал і розкриті резерви, які створені або збільшені за рахунок нерозподіленого прибутку, надбавок до курсу акцій і додаткових внесків акціонерів у статутний капітал, загальний фонд покриття ризиків, що створюється під невизначений ризик при проведенні банківських операцій, за винятком збитків за поточний рік і нематеріальних активів. Розкриті резерви включають і інші фонди такої самої якості, які повинні відповідати таким критеріям: 1) відрахування до фондів мають здійснюватися з прибутку після оподаткування або з прибутку до оподаткування, скоригованого на всі потенційні податкові зобов'язання; 2) фонди і рух коштів до них та з них повинні окремо розкриватись у опублікованих звітах банку; 3) фонди повинні бути у розпорядженні банку для покриття збитків з метою необмеженого і негайного використання у разі появи збитків; 4) збитки не можуть безпосередньо покриватися з фондів, а повинні проводитися через рахунки прибутків і збитків.

За умови затвердження Національним банком України додатковий капітал може включати: 1) нерозкриті резерви (крім того факту, що такі резерви не відображаються в опублікованому балансі банку, вони повинні мати такі самі якість і природу, як і розкритий капітальний резерв); 2) резерви переоцінки (основні засоби та нереалізована вартість "прихованих" резервів переоцінки в результаті довгострокового перебування у власності цінних паперів, відображених у балансі за історичною вартістю їх придбання); 3) гібридні (борг/капітал) капітальні інструменти, які повинні відповідати таким критеріям: вони є незабезпеченими банком, субординованими і повністю сплаченими; вони не можуть бути погашені за ініціативою власника; вони можуть вільно брати участь у покритті збитків без пред'явлення банку вимоги про припинення торгових операцій; вони дозволяють відстрочення обслуговування зобов'язань щодо сплати відсотків, якщо рівень прибутковості не дозволяє здійснити такі виплати; субординований борг (звичайні незабезпечені банком боргові капітальні інструменти, які за умовою договору не можуть бути забрані з банку раніше 5 років, а у випадку банкрутства чи ліквідації повертаються інвестору після погашення претензій всіх інших кредиторів). При цьому сума субординованого боргу, включеного у капітал, щорічно зменшується на 20 відсотків її первинного розміру протягом п'яти останніх років дії договору.

Тому, відповідно до вказаної норми, резервування банківських ресурсів є невідємною умовою кредитування.

Зазначені обставини є підставою для відмови у позові.

З огляду на наведене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч. 1 п. п. 3, 4, 314 ч. 2, 316, 317 ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2015 року скасувати.

У задоволенні позову про визнання недійсним додатку №2 до кредитного договору № КТS0GA00000095 від 27.06.2008 року відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Судді: