АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8154/15 Головуючий 1 інст. Бутенко В.М.
Справа № 623/4043/15-ц
Категорія : договірні Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В,

за участю секретаря Лашакової Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року

по цивільній справі за позовом в.о. Ізюмського міжрайонного прокурора Харківської області в інтересах держави до ОСОБА_3 управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області, ОСОБА_1, третя особа Державна інспекція сільського господарства в Харківській області про визнання незаконними та скасування наказів ОСОБА_3 управління Держземагенства у Харківській області, визнання недійсними договорів оренди землі та повернення земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року Ізюмський міжрайонний прокурор Харківської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області, ОСОБА_1, третя особа Державна інспекція сільського господарства в Харківській області про визнання незаконними та скасування наказів ОСОБА_3 управління Держземагенства у Харківській області, визнання недійсними договорів оренди землі та повернення земельних ділянок.

Ухвалою судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 вересня 2015 року відкрито провадження у справі.

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі. В обгрунтування клопотання заявник вказував, що провадження у справі слід закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали, якою закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, вказує, що частина спору є публічно-правовим, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, бо перший відповідач є субєктом владних повноважень, а інша частина спору підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки ОСОБА_1 зареєстрований як юридична особа.

Представник позивача, та відповідача ОСОБА_3 управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області, а також третя особа про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином причин неявки до суду не надали.

Неявка представників вищевказаних осіб, належно повідомлених про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_4. предствника ОСОБА_1, яка прймала участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що справа підлягає розгляду в порядку саме цивільного судочинства.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Частиною першою статті 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що Ізюмський міжрайонний прокурор Харківської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області, ОСОБА_1, третя особа Державна інспекція сільського господарства в Харківській області про визнання незаконними та скасування наказів ОСОБА_3 управління Держземагенства у Харківській області, визнання недійсними договорів оренди землі та повернення земельних ділянок.

В пункті 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 роз'яснено, суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п. 2 постанови від 16 квітня 2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до ст.ст. 11, 16, 201, 204, 316-319, 321, 328, 373, 386, ст. 395 ч. 1 п. 1, ст.ст. 396, 397, 972 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 93, 95, 124, 152, 153 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), правомірність правочину та набуття права оренди земельної ділянки презюмуються, а орендар вправі в порядку, встановленому законом, захищати своє право на оренду землі (речове право на чуже майно) за правилами, встановленими для захисту права власності, в т.ч., і від власника майна.

Попри те, що місцеві органи виконавчої влади вирішуючи питання щодо розпорядження землями за межами населених пунктів діють як суб'єкти владних повноважень, реалізуючи відповідні повноваження, передбачені законами України (зокрема, ст. 17 ЗК України), ці органи одночасно діють і як власники землі, що належить державі, яка серед інших і через ці органи реалізує своє право власності, в т.ч., право розпорядження землею, передачі її в оренду фізичним особам (ст. 1, ст. 2 ч. 2, ст.ст. 167, 170, 326, 374 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 79, 84, 116, 124, п. 12 Перехідних положень ЗК України, наведені вище та інші норми законодавства).

Таким чином, має місце спір про право цивільне з приводу права оренди землі, який відповідно до ст. 15 ч. 1 п. 1 ЦПК України розглядається, а захист цивільних прав сторін у якому - здійснюється за правилами цивільного судочинства способами, передбаченими законом, на що участь у справі суб'єкта владних повноважень як такого не впливає.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Відповідно до пункту 7 вказаної Постанови ВССУ, земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства.

З огляду на суть і характер спірних правовідносин, підстави та предмет позову, спір не підлягає розгляду ані в порядку адміністративного, ані в порядку господарського судочинства, з урахуванням того, що відповідачем у ньому є фізична особа.

Матеріали справи свідчать, що наказом ОСОБА_3 управління Держземагенства у Харківській області від 30 жовтня 2014 року спірна земельна ділянка надавалася гр.. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства як фізичній особі (а.с.11). Крім того, договори оренди землі також були укладені з фізичною особою ОСОБА_1, а тому даний позов належить до компетенції судів з розгляду цивільних справ загальної юрисдикції.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає , що ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст. 313, п.1 ч.1 ст.312, п.4 ч.1 ст.314 ст.ст. 315, 317, 319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий -

Судді: