441/508/15-ц 2/441/407/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2015 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Боднар Ю.М.

представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської обл. справу за позовом акціонерного товариства Завод пластмас «Артгос» (резидент ОСОБА_2) до ОСОБА_3, третя особа українсько - польське спільне підприємство ТзОВ «Аргост-Пласт» про стягнення збитків, -

встановив :

Акціонерне товариство Завод пластмас «Артгос» (резидент ОСОБА_2) 03.04.2015р. звернулось із позовом про стягнення збитків з ОСОБА_3 мотивуючи тим, що внаслідок умисної бездіяльності відповідача, як директора ТзОВ «Аргост-Пласт», товариству завдано на 10 252 832,25 грн. майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди.

Представник позивача ОСОБА_1 в суді вимоги підтримав, покликаючись на мотиви викладені у позові та у письмовому поясненні від 21.10.2015р., окрім цього пояснив, що прямих доказів, які б стверджували вину відповідача у завданні шкоди АТ Завод пластмас «Артгос» на 10 252 832,25 грн. немає, розмір упущеної вигоди розрахований ним особисто. Просить позов задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, у заяві від 01.10.2015р. позов заперечив, мотивуючи тим, що заявлені вимоги ґрунтуються виключно на припущеннях позивача. Просив у позові відмовити за безпідставністю (а.с.188-196).

Третя особа, представник українсько-польського спільного підприємства ТзОВ «Аргост-Пласт», який належним чином повідомлявся про час, дату та місце, в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив (а.с.211-212).

Заслухавши представника позивача ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у позові.

Так, за положеннями ч.1ст.3, ст.ст.4,10-11,60-61,213 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як убачається із копії статуту затвердженого загальними зборами учасників товариства згідно з протоколом №01 від 11.01.2011р. (а.с.6-28) Українсько-польське спільне підприємство ТзОВ «Артгос-Пласт» є юридичною особою, володіє, користується на власний розсуд належним йому майном, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, круглу печатку із своїм найменуванням та індетифікаційним кодом, відповідні штампи, фірмові бланки з своїм найменуванням та інші реквізити, що акціонерне товариство «Завод Пластмас» «Артгос» є учасником Товариства із часткою, яка становить 75% у статутному капіталі.

З матеріалів справи, із копій протоколів №1 від 09.11.2011р., №1 від 11.10.2012р., №01/13 від 10.04.2013р., акту перевірки Городоцькою ОДПІ від 25.09.2014р. №417/22-01/30714984 (а.с.26-28,34-99) видно, що у 2010р. прибуток УПСП ТзОВ «Артгос-Пласт» складав 3 331 603,00грн., у 2011р. 1 086 471,00 грн., а у 2012р. 2 702 351 грн.

Із ухвали Господарського суду Львівської обл. від 08.04.2014р. у справі № 914/4088/13 убачається, що рішенням Господарського суду Львівської обл. від 12.11.2013р. позовні вимоги ТзОВ «Лєрой груп» задоволено частково, стягнуто з українсько-польського СП ТзОВ «Артгос-Пласт» 2 445 641,36 грн. основної заборгованості, 11382,23 грн. пені, 49550,68 грн. судового збору, провадження у справі в частині стягнення штрафу в розмірі 5 510,60 грн. припинено. На виконання означеного рішення, 25.11.2013р. судом видано відповідний наказ, а 13.03.2014р. ВДВС Шевченківського РУЮ м. Львова відкрито провадження з примусового виконання наказу №914/4088/13, того ж дня накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника (а.с.33-40).

08.04.2014р. ухвалою Господарського суду Львівської обл. затверджено мирову угоду між ТзОВ «Лєрой груп» в особі директора ОСОБА_4 та УП СП ТзОВ «Артгос-Пласт» в особі директора ОСОБА_3, предметом якої є добровільне задоволення боржником на стадії виконавчого провадження вимог стягувача у справі № 914/4088/13 у спосіб передачі майна належного боржнику у власність останнього.

Не погоджуючись з ухвалою суду від 08.04.2014р., АТ «Завод пластмас» «Артгос» (резидент ОСОБА_2) оскаржило таку в апеляційному порядку.

08.07.2014р. ухвалою Львівського апеляційного господарського суду провадження з розгляду апеляційної скарги припинено у звязку з відсутністю субєкту апеляційного оскарження та відсутністю правового звязку між скаржником і сторонами у справі відповідно.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.08.2014р., ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 08.07.2014р. у справі №914/4088/13 залишено без змін, апеляційну скаргу АТ «Завод пластмас «Аргос» (резидент ОСОБА_2) - без задоволення (а.с.173-175).

За положенням ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При цьому усі обставини, які становлять предмет доказування, мають бути підтверджені визначеними у ч.2 ст. 57 ЦПК України засобами доказування, тобто будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, АТ «Завод пластмас «Артгос» у позові, а представник ОСОБА_1 в суді, просить про стягнення з ОСОБА_3, як директора ТзОВ УП СП «Артгос-Пласт» заподіяних збитків у вигляді упущеної вигоди, тобто доходів, які позивач міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене і зокрема, що відповідач всупереч інтересам товариства, при наявності у 2013р. прибутку понад 2,5 мільйони грн. та маючи можливість оплатити заборгованість, без відома загальних зборів учасників товариства, на виконання рішення Господарського суду Львівської обл. від 12.11.2013р. про часткове задоволення позовних вимог з ТзОВ «Лєрой Груп» на суму 2 457 023,59 грн., уклав мирову угоду згідно умов якої за ТзОВ «Лєрой Груп» визнано право власності на майно належне ТзОВ УП СП «Артгос-Пласт» на суму 2 175 688,00 грн., що свідчить про умисел ОСОБА_3 у неправомірному та безпідставному відчуженні такого майна, які шкодять інтересам позивача.

Між тим, твердження представника позивача про упущену вигоду в розмірі 1 631 766,00 грн., що складає 75% вартості майна відчуженого згідно мирової угоди від 01.04.2014р. у випадку ліквідації ТзОВ УП СП «Артгос-Пласт» ґрунтуються виключно на припущеннях, оскільки рішень загальних зборів учасників або ж судових рішень про ліквідацію товариства суду не надано, інших доказів які б вказували про ймовірність ліквідації УПСП ТзОВ «Артго-Пласт», судом не здобуто.

Як такі, що не можуть слугувати підставою до задоволення позову, суд розцінює твердження представника позивача про упущену вигоду в розмірі 7 775 666,25 грн. від неотримання доходів в процесі експлуатації майна яке, на його думку, ОСОБА_3 передав ТзОВ «Лєрой-Груп» безпідставно, уклавши 01.04.2014р. мирову угоду, оскільки ухвала Господарського суду Львівської обл. від 08.04.2014р., якою затверджено мирову угоду між ТзОВ УП СП «Артгос-Пласт» і ТзОВ «Лєрой Груп» у справі №914/4088/13 набрала законної сили та звернута до виконання.

Покликання представника позивача, щодо упущеної вигоди в розмірі 240 750 грн. від можливої реалізації продукції, до якої не було безпідставно надано позивачем доступу та 604 650 грн., як 75% від дебіторської заборгованості перед товариством, суд оцінює, як необґрунтовані й такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами, а є лише припущенням останнього.

За положенням ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування шкоди можливе лише за таких умов, що завдано шкоди особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, а також, що дії або бездіяльність, яким завдана шкода, є неправомірними.

Неправомірними вони є тоді, коли прямо заборонні законом або суперечать прямим приписам закону.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вина можлива у формі умислу або необережності.

Умисел, означає, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій, передбачала їх негативні наслідки і бажала настання шкоди.

Судового вироку, що набув законної сили відносно відповідача, який за твердженням позивача та його представника у суді, привласнив, розтратив майно або заволодів таким шляхом зловживання службовим становищем, або ж протиправно заволодів майном Товариства, немає.

Покликання у позові, в письмовому поясненні та у суді представника позивача про неналежне виконання ОСОБА_3 своїх обовязків директора УПСП ТзОВ «Артгос-Пласт», які призвели до виникнення упущеної вигоди і зокрема, що відповідач діяв всупереч інтересам товариства, що маючи умисел на відчуження майна належного товариству необґрунтовано та умисно уклав 01.04.2014р. мирову угоду із ТзОВ «Лєрой Груп», що всупереч статуту товариства не скликав загальні збори учасників для вирішення питання укладення мирової угоди, та інші порушення, суд, з огляду на вищенаведені докази та інші матеріали справи, оцінює, як необґрунтовані.

Отже, ураховуючи те, що позивачем не надано, а в суді не здобуто доказів того, що дії або бездіяльність ОСОБА_3 під час виконання ним обовязків директора УПСП ТзОВ «Артгос-Пласт» були неправомірними, що обставини, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги ґрунтуються виключно на припущеннях, підстав для задоволення позову з мотивів наведених у позовній заяві та представником позивача у суді, немає.

За наведеного та керуючись ст. ст. 3-4, 10-11,59,60,61,159, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

в задоволенні позову акціонерного товариства Завод пластмас «Артгос» (резидент ОСОБА_2) до ОСОБА_3, третя особа українсько-польське спільне підприємство ТзОВ «Аргост-Пласт» про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 10 252 832 грн. 25 коп. відмовити, за безпідставністю вимог.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Українець П.Ф.