Справа № 761/780/14-ц
Провадження №2/761/98/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Марк Енд Сейлс» про захист авторських прав та застосування наслідків нікчемності правочину, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 06 січня 2014 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Марк Енд Сейлс» (далі - Відповідач) про захист авторських прав та застосування наслідків нікчемності правочину.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ним створено твір: книгу про продажі під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», написану російською мовою на 329 сторінках. Зауважив, що 20 червня 2013 року між ним та Відповідачем було укладено Авторський договір на твір щодо створення твору (далі - Договір), за умовами якого «автор зобов'язується створити та передати продюсеру твір, при цьому, автор передає, а продюсер набуває виключні майнові права на твір на території України та СНД при виданні твору будь-якою мовою та на території всього світу при виданні твору російською або українською мовами». Вважає, що Договір укладений з порушенням вимог частини 2 статті 1112 Цивільного кодексу України, оскільки в ньому відсутні способи використання твору Відповідачем. До того ж, суперечливим на його думку є те, що за умовами Договору «автор зобов'язаний передати продюсеру рукопис твору не пізніше 20 червня 2013 року; передача твору здійснюється під час підписання даного договору», що в цілому суперечить частині 6 статті 33 Закону України «Про авторське право і суміжні права», оскільки твір вже створено на момент підписання Договору. Таким чином, вважає Договір нікчемним, оскільки він укладений всупереч частині 6 статті 33 Закону України «Про авторське право і суміжні права» та є неукладеним, оскільки сторони не домовилися про всі умови, які є необхідними для договору про створення за замовленням і використання об'єкта права інтелектуальної власності, зокрема, про способи використання твору Відповідачем. Крім того, зазначив, що в порушення вимог законодавства в сфері права інтелектуальної власності, Відповідачем було змінено передмову до твору, а саме дописано, що Відповідач є автором методики білих продаж, що не відповідає дійсності. Вважає дії Відповідача щодо розміщення у мережі Інтернет електронного примірника твору та надання його у використання іншим особам як платно, так і безоплатно, порушенням майнових прав інтелектуальної власності Позивача, а дії Відповідача щодо супроводження твору передмовою - порушенням особистих немайнових прав інтелектуальної власності Позивача. Просить суд ухвалити судове рішення, яким застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину щодо Авторського договору на твір від 20 червня 2013 року, укладеного між Позивачем та Відповідачем; зобов'язати Відповідача відшкодувати всі доходи, які він безпідставно одержав за надання прав на використання твору (книги) «ІНФОРМАЦІЯ_1», автором якої є Позивач, або міг одержати, якщо б право на використання книги «ІНФОРМАЦІЯ_1» здійснювалось на оплатній основі; стягнути із Відповідача інфляційні та річні відсотки відповідно до статей 536 та 625 Цивільного кодексу України; заборонити Відповідачу використовувати твір книги «ІНФОРМАЦІЯ_1» будь-якими способами; заборонити Відповідачу надавати дозвіл на використання книги «ІНФОРМАЦІЯ_1» будь-якими способами, в тому числі, шляхом розміщення в мережі Інтернет електронного примірника книги «ІНФОРМАЦІЯ_1»; заборонити Відповідачу передавати (відчужувати) майнові права на книгу «ІНФОРМАЦІЯ_1» іншим особам; вилучити з обігу контрафактні примірники книги «ІНФОРМАЦІЯ_1», надруковані видавництвом; стягнути з Відповідача на користь Позивача виплату компенсації у розмірі 25 мінімальних заробітних плат, що становить 30 450 грн.; зобов'язати Відповідача опублікувати в мережі Інтернет на сторінках ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 інформацію про те, що книга «ІНФОРМАЦІЯ_1» видана з порушенням особистих немайнових прав та майнових прав ОСОБА_1; зобов'язати Відповідача опублікувати в наступних засобах масової інформації: газета «Урядовий кур'єр» інформацію про те, що книга «ІНФОРМАЦІЯ_1» видана з порушенням особистих немайнових та майнових прав ОСОБА_1.

У подальшому Позивач уточнив позовні вимоги та з підстав, зазначених у позовній заяві, просить суд ухвалити рішення яким застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, а саме зобов'язати ТОВ «Марк Енд Сейлс» повернути один одному в натурі все, що ними було одержано на виконання Авторського договору на твір від 20 червня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Марк Енд Сейлс»; заборонити Відповідачу використовувати твір книги «ІНФОРМАЦІЯ_1» будь-якими способами, надавати дозвіл на використання книги «ІНФОРМАЦІЯ_1» будь-якими способами, в тому числі шляхом розміщення в мережі Інтернет електронного примірника книги «ІНФОРМАЦІЯ_1»; заборонити Відповідачу передавати (відчужувати) майнові права на книгу «ІНФОРМАЦІЯ_1» іншим особам; стягнути з Відповідача на користь Позивача виплату компенсації у розмірі 25 мінімальних заробітних плат, що становить 30 450 грн.; зобов'язати Відповідача опублікувати в наступних засобах масової інформації: газета «Урядовий кур'єр» інформацію про те, що книга «ІНФОРМАЦІЯ_1» видана з порушенням особистих немайнових та майнових прав Позивача.

У судовому засіданні представники Позивача позов підтримали, позовні вимоги просили суд задовольнити у повному обсязі.

Представники Відповідача у судовому засіданні позов не визнали, у задоволенні позовних вимог просили суд відмовити у повному обсязі. Свою позицію аргументували тим, що зі змісту Договору чітко вбачається, що на момент підписання Договору справжнім наміром Позивача була не лише передача рукопису твору «як він є», а й наділення Відповідача відповідним обсягом прав для здійснення перекладу твору на будь-яку іншу мову (або лише на українську - для розповсюдження в інших країнах), якщо продюсером буде прийнято відповідне рішення про видання та розповсюдження твору на тих чи інших мовах для тих чи інших країн. При цьому, сторона Відповідача вважає Договір удаваним та вважає за необхідне застосувати до Договору наслідки визнання угоди удаваною в порядку статті 235 Цивільного кодексу України.

Заслухавши пояснення представників Позивача та представників Відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Виходячи зі змісту, статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

За змістом частини 1 статті 1112 Цивільного кодексу України, за договором про створення за замовленням і використання об'єкта права інтелектуальної власності одна сторона (творець - письменник, художник тощо) зобов'язується створити об'єкт права інтелектуальної власності відповідно до вимог другої сторони (замовника) та в установлений строк.

Судом встановлено, що 20 червня 2013 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Марк Енд Сейлс» було укладено Авторський договір на твір (далі - Договір), за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язувався створити та передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Марк Енд Сейлс» твір, а саме: книгу про продажі під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», який написаний російською мовою, 329 сторінок. Відповідно до цього Договору, автор передає, а продюсер набуває виключні майнові права на твір на території України та СНД при виданні твору будь-якою мовою та на території всього світу при виданні твору російською та українською мовами. Термін «виключне майнове право» вживається відповідно до Закону України «Про авторське право і суміжні права».

Вважаючи Договір нікчемним, Позивач просить суд ухвалити судове рішення, застосувавши наслідки недійсності нікчемного правочину.

Однак з такою позицією Позивача суд не погоджується, з огляду на наступне.

За змістом частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно з частинами 1-3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом частин 1 та 2 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакшу як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Вважаючи Договір нікчемним, сторона Позивача не надала суду відповідного рішення суду про встановлення нікчемності спірного правочину.

При цьому, згідно позовних вимог, така вимога Позивачем не пред'являлася. Разом з тим, Позивач просить суд ухвалити судове рішення, яким застосувати наслідки нікчемності правочину.

З огляду на викладене, оскільки суд не наділений правом виходу за межі позовних вимог, виходячи із фактичних обставин справи, встановлених судом, суд знаходить, що позов є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 202, 215, 627, 1112 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 57, 60, 61, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Марк Енд Сейлс» про захист авторських прав та застосування наслідків нікчемності правочину - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :