Справа № 180/2951/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем Завадською А.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Територіальної громади м.Марганця в особі Марганецької міської ради, третя особа: Марганецька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 січня 2014 року померла його мати ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на квартиру №78 в будинку № 14 по Східному кварталу в м.Марганець. Оскільки він є єдиним спадкоємцем, то померла заповіту не залишила. Позивач звернувся до Марганецької державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, у видачі вказаного свідоцтва йому було відмовлено з тих підстав, що він пропустив встановлений шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини. Позивач раніше не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що прийняв спадщину, бо проживав з матірю на час відкриття спадщини. Також у нього були негативні обставини: померла його дружина, хворів син та він був змушений їздити то до матері, то до сина в м.Дніпропетровськ. Після її смерті утримував та користувався квартирою, сплачував та сплачує комунальні платежі. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини на квартиру № 78 в будинку № 14 по Східному кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області терміном у три місяці.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні просив заявлені вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що ОСОБА_3 людина похилого віку, єдиний спадкоємець після смерті своєї матері. Вважав, що прийняв спадщину, бо до часу смерті матері постійно нею опікувався, а також сплачував комунальні послуги за квартиру.

Представник відповідача ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні позовних вимог. До початку судового розгляду надала заперечення на позовну заяву, в яких зазначено, що відповідач не погоджується із позовними вимогами, й вважає позов необґрунтованим. В судовому засіданні додатково пояснила, що відповідач вже звертався до суду з позовом про визначення додаткового строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, але посилався він на інші причини пропущення строку. Крім того, ОСОБА_3 в іншій позовній заяві зазначав, що не проживав з матірю на час її смерті і навіть не приїхав на похорони. Також, позивач не надав суду ніяких доказів поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, що відповідно до ч.3 ст.1270 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» є необхідною умовою для визначення додаткового строку спадкоємцю для подання ним заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача звернула також увагу суду на правову позицію Вищого спеціалізованого суду України, викладену в аналогічній справі (ухвала від 19 жовтня 2011 року по справі № 6-6304св10).

Третя особа державний нотаріус надала заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення по справі залишає на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 23 червня 2011 року ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження серія І-АЕ № 801258, ОСОБА_5 є матірю позивача ОСОБА_3. (а.с.5).

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КИ № 290297, виданого 11.08.1978 року, ОСОБА_5 змінила прізвище на «Пікіна» (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ № 546879, виданого 13 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції, ОСОБА_4А померла 11 січня 2014 року, актовий запис 25 (а.с.4).

Постановою державного нотаріуса Марганецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 21 квітня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після померлої ОСОБА_4А (а.с.7 на звороті).

Згідно довідки Марганецького МКП «Житлове господарство» від 02.04.2015 року, ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за ІНФОРМАЦІЯ_1 одна (а.с.43).

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦПК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач вважає причини пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини поважними, оскільки, як зазначається у позові, у нього були негативні обставини: померла його дружина, хворів син та він був змушений їздити то до матері, то до сина в м.Дніпропетровськ. Після її смерті утримував та користувався квартирою, сплачував та сплачує комунальні платежі. Крім того, він вважав, що прийняв спадщину, бо проживав з матірю на час відкриття спадщини.

Суд ставиться критично до доводів позивача з таких підстав.

Згідно паспортних даних ОСОБА_3, він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с3).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_3 постійно проживав із ОСОБА_4 до часу її смерті. Однак, надані свідком пояснення спростовуються довідкою ММКП «Житлове господарство» від 02.04.2015 року.

Із наданих позивачем копій квитанцій на сплату комунальних платежів не видно, що до часу смерті матері він здійснював комунальні платежі, оскільки останні проплати зроблено у січні 2014 року після смерті ОСОБА_4 Квитанція на сплату послуг ММКП «Житлове господарство» надана за квітень 2015 року та сплачена ОСОБА_7

Крім того, позивачем не надано ніяких доказів того, що сімейні обставини (хвороба сина, смерть дружини) є тими поважними причинами, що протягом встановленого законом шестимісячного строку заважали йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини

Відповідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем ОСОБА_3 не надано доказів поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, тому суд не вбачає підстав до задоволення позову.

На підставі статті 1272 ЦК України, керуючись статтями 10, 11, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Марганецький міський суд Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.М.Нанічкіна

Вступну та резолютивну частину рішення суду проголошено в судовому засіданні 30 листопада 2015 року. Повний текст рішення виготовлено 04 грудня 2015 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна