МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа №521/9102/15-ц
Пр. №2/521/4150/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі Зубковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У червні 2015р. ОСОБА_2 звернувся до суду уточненим та доповненим в подальшому позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (далі ТОВ «Фоззі-Фуд»), Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі ПрАТ «СК «АХА Страхування»), ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, посилаючись на те, що 30.11.2014р. о 17 год. 50хв., водій ОСОБА_3, керуючи по вул. Малиновського, 1, в м. Одесі транспортним засобом «МАЗ 533603-220», д/н НОМЕР_1, який належить на праві власності ТОВ «Фоззі-Фуд», порушив Правила дорожнього руху України (далі ПДР України), в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який належить на праві власності ОСОБА_4 Внаслідок ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 17.12.2014р. ОСОБА_3 був визнаний винний у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнений до адміністративної відповідальності.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ТОВ «Фоззі-Фуд», власника транспортного засобу «МАЗ 533603-220», д/н НОМЕР_1 перед третіми особами була застрахована, то ОСОБА_4, як власник пошкодженого в результаті ДТП автомобіля НОМЕР_3, яким керував позивач, 13.03.2015р. звернувся до страхової компанії із заявою щодо стану розгляду страхової справи та виплати страхового відшкодування.

Позивач зазначав, що після відмови ПрАТ «СК «АХА Страхування» - ОСОБА_4, як власнику автомобіля НОМЕР_4 у наданні документів та інформації щодо розгляду його заяви від 13.03.2015р., останнім 27.03.2015р. на адресу страхової компанії поштою була направлена заява на виплату страхового відшкодування.

Крім того, не маючи жодної інформації від страхової компанії щодо розміру матеріальних збитків, позивач 13.03.2015р. самостійно звернувся до аварійного комісару ТОВ МП «Універсал-ЛТД» із заявою про проведення огляду пошкодженого автомобіля НОМЕР_4 та визначення вартості матеріального збитку, завданого в результаті ДТП.

За результатами вказаного огляду був складений Аварійний сертифікат №245-03/15 від 19.03.2015р. та розрахована сума вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, яка склала 17168,27грн., при цьому загальна вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без ПДВ склала 12489,12грн.

24 квітня 2015р. на рахунок власника пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_4 надійшла сума страхового відшкодування у розмірі 8867,67грн., яка була розрахована за результатами огляду та розрахунків ПрАТ «СК «АХА Страхування».

Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу №7/15 від 24.01.2015р., проведеного за заявою ПрАТ «СК «АХА Страхування» сума вартості відновлювального ремонту пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу «ЗАЗ», д/н НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,32), з 20% ПДВ, склала 9415,88грн., а загальна вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, без ПДВ 8867,67грн.

Позивач стверджував, що у травні-липні 2015р. за власні кошти відремонтував пошкоджений автомобіль, і загальна сума понесених ним витрат склала 17378,00грн., при цьому розмір витрат на запчастини склав 3698,00грн. (без врахування КФЗ=2514,64грн.), розмір витрат на ремонтні роботи 13680,00грн. (без ПДВ, КФЗ не застосовується).

Отже, за думкою позивача, з урахуванням вимог п.9.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума страхового відшкодування, повинна складати 16194,64грн., з яких 13680,00грн. страхове відшкодування, а 2514,64грн. понесені витрати на відновлення пошкодженого транспортного засобу.

Оскільки ПрАТ «СК «АХА Страхування» частково виплатила страхове відшкодування в сумі 8867,67грн., то на час звернення до суду заборгованість останнього перед позивачем з урахуванням часткової оплати складає 7326,97грн. (16194,64 - 8867,67).

Крім того, позивач стверджував, що своєю бездіяльністю ПрАТ «СК «АХА Страхування» допустило прострочення грошового зобовязання, а тому є підстави для застосування встановленої законом відповідальності, а саме: сплати пені, сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, сплати 3% річних від простроченої суми.

За його підрахунком, загальна сума пені за період з 30.04.2015р. по 14.09.2015р. становить 1640,44грн., сума збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 30.04.2015р. по 14.09.2015р. становить 115,96грн., сума 3% річних за користування грошима за період з 30.04.2015р. по 14.09.2015р. становить 83,11грн.

Позивач зазначав, що оскільки фактичний розмір нанесеної матеріальної шкоди складає 17378,00грн. то ПрАТ «СК «АХА Страхування» повинна була сплатити страхове відшкодування у розмірі 16194,67грн., а ТОВ «Фоззі-Фуд» має відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою 1183,36грн., а також витрати за проведення додаткового огляду у розмірі 800,00грн., витрат на поштові відправлення телеграм про проведення огляду на суму 151,96грн., витрати на доставку/отримання запчастин на суму 333,00грн.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд винести рішення, яким стягнути з ПрАТ «СК «АХА Страхування» на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 7326,97грн., суму пені, збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції, 3% річних за користування грошовими коштами, розрахованими на дату винесення судового рішення; стягнути з ТОВ «Фоззі-Фуд» суму матеріальних збитків у розмірі 1183,36грн., суму витрат на проведення огляду у розмірі 800,00грн., суму витрат за телеграмами 151,96грн, витрат на доставку/отримання запчастин у розмірі 333,00грн.; понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору та витрат на оплату правової допомоги стягнути з відповідачів в рівних частках.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2015р. позовні вимоги до відповідача ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_2 були залишені без розгляду (а.с.158).

Протокольною ухвалою суду від 19 жовтня 2015р. ОСОБА_3 був залучений до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог (а.с.156)

Представник позивача, діюча за довіреністю від 17.04.2015р., у судове засідання не зявилася, надала заяву, якою підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі, а також просила суд слухати справу в її відсутність (а.с.183).

Представник ПрАТ «СК «АХА Страхування», діючий за довіреністю від 02.12.2014р. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволені в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень представник ПрАТ «СК «АХА Страхування» зазначав, що дійсно, 30.11.2014р. ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_5 допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою суду ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні правопорушення та притягнений до адміністративної відповідальності. За заявою власника пошкодженого автомобіля НОМЕР_3, останньому було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8867,67грн. Інші вимоги позивача вважає незаконними та необґрунтованими (а.с.77).

Представник ТОВ «Фоззі-Фуд», діючий за довіреністю від 02.07.2015р. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволені в повному обсязі, надавши при цьому свої заперечення на позов (а.с.78,79-81).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи в його відсутність (а.с.149).

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.169,170,171).

Оскільки, відповідачі не визнали позовні вимоги и не погодилися з висновком аварійного сертифіката від 19.03.2015р., який був складений на підставі заяви ОСОБА_2 та висновки якого були покладені в обґрунтування позовних вимог, судом було запропоновано представникам позивача провести судову авто автотехнічну експертизу, але останні відмовилися.

Крім того, судом було запропоновано представникам позивача оформити окремим процесуальним документом, відповідно до вимог ст.119 ЦПК України позовні вимоги з зазначенням суми пені, збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції, та 3% річних за користування грошовими коштами, розрахованими на дату винесення судового рішення, які просив стягнути позивач, але конкретний розмір яких не був ним зазначений, проте останні відмовилися.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України №1961-1У) та розділом третім главою 82 книги пятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Судом встановлено, що 30.11.2014р. о 17 год. 50хв., водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «МАЗ 533603-220», д/н НОМЕР_1, по вул. Малиновського, 1, порушив ПДР України, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Внаслідок ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до довідки ДАІ, виданої на імя ОСОБА_2 в результаті ДТП, яка сталася 30.11.2014р. автомобіль НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження (а.с.12).

Причиною зіткнення транспортних засобів стало порушення водієм ОСОБА_3 п.10.3 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Вина ОСОБА_3 підтверджується Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 17.12.2014р., відповідно до якої останній був визнаний винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 340,00грн. (а.с. 13).

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб «МАЗ 533603-220», д/н НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, належить на праві власності ТОВ «Фоззі-Фуд», де ОСОБА_3 працює за трудовим договором.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність ТОВ «Фоззі-Фуд», як власника транспортного засобу «МАЗ 533603-220», д/н НОМЕР_1, була застрахована ПрАТ «СК «АХА Страхування», за полісом №АІ6235014 строком до 23.03.2015 р., що підтверджується довідкою ДАІ про дорожньо-транспортну пригоду №9469756 від 27.02.2014р. (а.с.11).

Згідно полісу №АІ6235014 від 27.02.2014р. ліміт відповідальності складає 50000,00 грн. (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію технічного засобу серії САА 654885 автомобіль НОМЕР_7, яким в момент ДТП керував позивач належить на праві власності ОСОБА_4 (а.с.9).

Згідно звіту №7/15 від 24.01.2015р. про оцінку колісного транспортного засобу, документів, який був проведений на замовлення ПрАТ «СК «АХА Страхування» сума вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «ЗАЗ», д/н НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,32), з 20% ПДВ, складає 9415,88грн., а загальна вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, без ПДВ 8867,67грн.

З матеріалів справи вбачається, що 13.03.2015р. позивач звернувся до ПрАТ «СК «АХА Страхування» із заявою, де просив повідомити його про прийняте рішення, щодо виплати страхового відшкодування, оскільки ним було повідомлено про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в результаті ДТП, яка сталася 30.11.2014р., та виплату страхового відшкодування, додавши усі необхідні документи (а.с.17).

27.03.2015р. позивач на свою заяву від 13.03.2015р. отримав від ПрАТ «СК «АХА Страхування» відповідь та зазначав, що претензій відносно даної заяви не має (а.с.82).

27 березня 2015р. ОСОБА_4 звернувся з заявою до ПрАТ «СК «АХА Страхування» про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 30.11.2014р. (а.с.14).

Встановлено, і сторонами не заперечується, що в квітні 2015р. ПрАТ «СК «АХА Страхування» перерахувала на рахунок власника пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_4 суму страхового відшкодування у розмірі 8867,67грн.

При цьому ніхто із сторін не оскаржував вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, без ПДВ в сумі 8867,67грн., встановленого субєктом оціночної діяльності згідно звіту №7/15 від 24.01.2015р. про оцінку колісного транспортного засобу, документів, який був проведений на замовлення ПрАТ «СК «АХА Страхування».

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду , завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 працює в ТОВ «Фоззі-Фуд».

Згідно із частинами другою, пятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003р. № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003р. за № 1074/8395 із змінами (далі Методика) - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Пунктом 2.4.Методики зазначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Таким чином, відповідно до висновку звіту №7/15 від 24.01.2015р. про оцінку колісного транспортного засобу, який був проведений на замовлення ПрАТ «СК «АХА Страхування» вартість матеріальної шкоди, яка була спричинена власнику пошкодженого транспортного засобу «ЗАЗ», д/н НОМЕР_2 складає 8867,67грн.

На підставі заяви про страхове відшкодування та звіту №7/15 від 24.01.2015р. ПрАТ «СК «АХА Страхування» в квітні 2015р. виплатило власнику пошкодженого транспортного засобу «ЗАЗ», д/н НОМЕР_2 вартість матеріальної шкоди в сумі 8867,67грн., про що було складено страховий акт від 28.04.2015р. та направлено відповідний лист (а.с. 83-86).

Згідно з роз'ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992р. N6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну. Постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартість майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Відповідно до ст.3 Закону України №1961-1У обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст.6 Закону України №1961-1У страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України № 1961 -1У у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно з ч.3 ст.1 Закону України №1961-1У потерпілі - це треті юридичні та фізичні особи, життю, здоровю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода.

Статтею 29 Закону України №1961-1У передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого автомобіля НОМЕР_3 станом на дату події 30.11.2014р. згідно звіту №7/15 від 24.01.2015р. про оцінку колісного транспортного засобу, становить 9415,88грн., з урахуванням ПДВ.

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого автомобіля НОМЕР_3 станом на дату події 30.11.2014р., без урахування ПДВ становить 8867,67грн.

Пунктом 36.2 ст.36 Закону України №1961-1У передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком(МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Пунктами 36.4., 36.5 ст. 36 Закону України №1961-1У передбачено, що виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Відповідно до полісу №АІ6235014 ліміт суми за шкоду заподіяну майну потерпілого, становить 50000,00грн., розмір франшизи становить 00,00 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування становить 8867,67грн., яка була виплачена власнику пошкодженого автомобіля за його заявою.

Згідно з п.19 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р. з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (п.5 ч.1 ст. 989 ЦК, п.5 ч.1 ст.991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися , чи є ця подія страховим випадком.

Власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Що стосується інших вимог позивача, то суд вважає, що вони не можуть бути задоволені, у звязку з їх недоведеністю, незаконністю та необґрунтованістю.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Встановлено, що 13.03.2015р. позивач самостійно звернувся до аварійного комісару ТОВ МП «Універсал-ЛТД» із заявою про проведення огляду пошкодженого автомобіля НОМЕР_4 та визначення вартості матеріального збитку, завданого в результаті ДТП.

Відповідно до Аварійного сертифікату №245-03/15 від 19.03.2015р. на підставі якого були заявлені позовні вимоги, загальна вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без ПДВ склала 12489,12грн., а сума вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 17168,27грн. (а.с. 26-45).

При цьому даний висновок було складено станом на 19.03.2015р., а не станом на дату настання страхового випадку.

Огляд автомобіля було проведено 17.03.2015р., через де який час після ДТП. Протягом цього часу, як зазначав представник ПрАТ «СК «АХА Страхування», автомобіль міг отримати інші пошкодження, які могли бути включені до аварійного сертифікату.

В своїх поясненнях представник ПрАТ «СК «АХА Страхування» зазначав, що у своїй діяльності аварійні комісари керуються Типовим положенням про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.01.1998р. №8.

Пунктом 5 цього Положення передбачено, що діяльність аварійного комісара щодо зясування обставин і причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків провадиться на підставі договору із страховиком.

Відповідно до п.10 Положення аварійний комісар відповідно до договорів може залучатися до справи за бажанням страховика або страхувальника.

Як було встановлено, такий договір з ПрАТ «СК «АХА Страхування» не укладався.

При цьому, як було зазначено представником ПрАТ «СК «АХА Страхування» позивач з додатковими вимогами про відшкодування шкоди до ПрАТ «СК «АХА Страхування» не звертався.

В судовому засіданні представник позивача просила суд не приймати в якості доказу обґрунтування позовних вимог аварійних сертифікат №245-03/15 від 19.03.2015р., оскільки у ньому є помилки, а взяти до уваги тільки акт на виконанні роботи до договору №334 від 01.07.2015р. (а.с.117) та видаткову накладну №42158 від 21.05.2015р. на придбання запчастин (а.с. 119).

При цьому, платіжний документ про сплату коштів відповідно до акту на виконанні роботи до договору №334 від 01.07.2015р., в порушення вимог закону суду позивачем надано не було.

Представник позивача також пояснила, що такого платіжного документу немає.

Як було зазначено представниками відповідачів, в акт на виконанні роботи к договору №334 від 01.07.2015р. (а.с.117) були включені роботи по фарбуванню запчастин, які не були зазначені як пошкодженні у довідці ДАІ, а саме: задній та передній бампери на суму 1368 (684 + 684)грн., а також фарбування порогу на суму 684,00грн., загалом на суму 2052,00грн.

При цьому з вказаного документу не можливо зясувати вказані роботи були проведені з ПДВ чи без ПДВ.

Таким чином, факт проведення ремонтних робіт автомобіля і їх оплату позивачем не підтверджений та спростовується змістом позовної заяви, де зазначено що пошкоджений автомобіль на час звернення до суду, тобто станом на 08.06.2015р. не відремонтований, а акт на виконанні роботи до договору №334 від 01.07.2015р. був складений станом на 01.07.2015р.

Отже, позивач підтвердив тільки факт придбання запчастин на суму 3698,00 грн., а страхове відшкодування було виплачено в сумі 8867,67грн., яке за думкою суду є достатнім для повного відшкодування шкоди, заподіяної позивачу (а.с. 120).

На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог, то і судовий збір на користь останнього не відшкодовується.

Зважаючи на складність у викладені повного тексту рішення, суд проголошує його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст. 22, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: О.М. Сегеда

03.12.15