АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 679/2099/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1976/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:головуючого судді Заїки В.М.,

суддів: Грох Л.М., Пастощука М.М.,

секретар Кошельник В.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року у справі за позовом АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі АТ «Банк «Фінанси та Кредит»,банк), звернулося до суду з вимогою про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарної заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував, що 20 жовтня 2014 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Ф1-06/20227-3086 відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 134 000 грн., зі сплатою 18,00% річних з кінцевим строком повернення до 19 жовтня 2020 року. Також між сторонами в послідуючому було укладено: 17 липня 2007 року додаткову угоду №1, 18 березня 2008 року додаткову угоду №2, 01 серпня 2008 року додаткову угоду №3 та додаткову угоду №4 від 25 листопада 2010 року.

Крім того, позивач вказував, що разом з укладанням даного кредитного договору було укладено договір поруки з ОСОБА_2 №20227-3086, а 17 липня 2007 року додаткову угоду №1, 18 березня 2008 року додаткову угоду №2, 01 серпня 2008 року додаткову угоду №3 та додаткову угоду №4 від 25 листопада 2010 року до цього договору поруки.

Позивач вказував, що з моменту отримання кредиту позичальник не виконував належним чином умови договору, кредит та відсотки за користування кредитом сплачував частково, у звязку з чим, відповідно до п.3.4 кредитного договору банк вимагає дострокового повернення кредитних коштів.

Вказує, що станом на 19 вересня 2014 року загальна заборгованість позичальника по кредиту становить: 88 000 грн. 54 коп. сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; 14 701 грн. 25 коп. сума простроченої заборгованості по основному боргу

______________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3 Категорія: 19,27

Доповідач: Заїка В.М.

кредиту; 962 грн. 30 коп. сума строкової заборгованості по відсоткам; 0,00 грн. сума строкової заборгованості по щомісячній комісії; 6 058 грн. 59 коп. сума простроченої заборгованості по відсоткам; 3540 грн. 00 коп. сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії; 76 363 грн.47 коп. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредитку, відсоткам та комісії.

В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги у звязку з частковим погашенням позичальником заборгованості.

На підставі наведеного, просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з урахуванням уточнень до позову, загальну заборгованість за кредитним договором №Ф1-06/20227-3086 та додатковими угодами в розмірі 192 567 грн. 19 коп., крім того просив стягнути судовий збір.

Рішенням Нешішинського міського суду від 24 грудня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит»заборгованість в сумі 192 567 грн.19 коп. Вирішено питання судового збору.

Не погодившись з таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження доказів, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в задоволенні позову.

Фіксування технічного процесу відповідно до ст.197 ЦПК України не здійснювалось.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване рішення цим вимогам відповідає повністю.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2006 року між Банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, з послідуючими додатковими угодами до вказаного договору, відповідно до умов яких останньому надано кредит в сумі 134000 грн. зі сплатою 18% річних, зі строком повернення до 19 жовтня 2020 року.

З метою забезпечення зобовязання за кредитним договором, 20 жовтня 2006 року між Банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки з послідуючими додатковими угодами до вказаного договору, відповідно до умов яких, остання зобовязалася перед Банком солідарно відповідати за невиконання ОСОБА_1 зобовязань, що виникають з означеного вище кредитного договору.

Відповідач не виконував належним чином зобовязання і утворилась заборгованість перед Банком в сумі 192567 грн. 19 коп.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на неправильний розрахунок в звязку із частковою сплатою боргу на день постановлення рішення та спливу строку трьохрічної давності є безпідставними, оскільки такі клопотання не були заявлені в суді першої інстанції.

Також не підлягає задоволенню заява апелянта про чергове відкладення розгляду справи для врегулювання спору в звязку з введенням Тимчасової адміністрації Банку та призначенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки інших будь-яких доказів апелянтом не надано, від представника позивача поступила заява про слухання справи в його відсутності.

На думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.307,308,315,319, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду В.М.Заїка