Справа № 598/667/15-ц
провадження № 2/598/285/2015
РІШЕННЯ

іменем України

"30" листопада 2015 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретарях Дутки Н.І., Сливки М.М.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з осені 2014 року відповідач зловживає алкогольними напоями, застосовував донеї грубе фізичне насильство, принижував її честь і гідність, що стадо причиною для припинення подружніх стосунків між ними.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги і пояснили, що фактично їх шлюб розпався з підстав наведених у позові. Між позивачем і відповідачем склалися неприязні відносини, подальше спільне проживання у шлюбі є неможливим, тому вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, а строк, що був наданий їм судом для примирення не змінив стосунки між ними.

Відповідач позовні вимоги не визнав і не згідний розірвати шлюб, посилаючись на те, що він бажає зберегти сімю, але переконати позивача спільно проживати з ним, не може.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Як вбачається із Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 05 листопада 2004 року у с. Колодно Збаразького району Тернопільської області, актовий запис № 11.

Від цього шлюбу подружжя має дітей: - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася.

Сторони тривалий час проживають окремо і позивач миритися із відповідачем не бажає, між ними склалися неприязні стосунки, що привело до неможливого подальшого спільного проживання у шлюбі.

За час, що був наданий подружжю для примирення, відносини між ними не змінилися.

Проаналізувавши докази представлені сторонами, суд вважає, що сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо, і позивач стверджує, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим, тому відновлювати подружні стосунки із відповідачем, який проявляв агресивну поведінку щодо неї, принижував її честь і гідність, вона не бажає, що суперечить інтересам позивача і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача оплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 24, 56, 104, 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 88 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 05 листопада 2004 року в Колодненській сільській раді Збаразького району Тернопільської області, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, актовий запис № 11.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом десяти днів після його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 04 грудня 2015 року.

Суддя Г.Р.Щербата