АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6567/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3695/15Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Чічіля В.А.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі представника відповідача - ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2

на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 31 липня 2015 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулось до суду із вказаним позовом та просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № R1B від 11 вересня 2013 року в сумі 56 389,10 грн. та судові витрати у розмірі 563,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 11 вересня 2013 року з ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № R1B на суму 50 000 грн. зі сплатою 20% річних за користування кредитом.

В порушення умов договору ОСОБА_4 взяті на себе договірні зобовязання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 09 січня 2015 року заборгованість за кредитним договором складає 56 389,10 грн.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 31 липня 2015 року позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № R1B від 11 вересня 2013 року в сумі 56 389,10 грн. та судові витрати у розмірі 563,90 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_4 ОСОБА_2, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк» у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме покладення в основу рішення неправильного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також неврахування місцевим судом того, що відповідач не була ознайомлення з Правилами споживчого кредитування у ПАТ «ВТБ Банк».

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214, ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 11 вересня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір R1B від 11 вересня 2013 року.

Відповідно до п.1 кредитного договору банк надав ОСОБА_4 грошові кошти в порядку та на умовах визначених цим договором, а також в правилах споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» у сумі 50 000 грн. на строк по 11 вересня 2016 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20% річних, або в іншому розмірі передбаченому цим договором.

Свої зобовязання по кредитному договору банк виконав, а саме надав позичальнику кредит в сумі 50000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №5164 від 11 вересня 2013 року.

Відповідно до п.4.2 кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно, відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 від початкової суми кредиту.

Відповідно до п.4.3 кредитного договору сторони дійшли згоди, що кредит повертається, а проценти та комісія сплачуються позичальником 11 числа кожного місяця у відповідності до графіка, який є невід'ємною частиною цього договору, та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки.

Відповідно до п..4.4 кредитного договору, з підписанням цього договору сторони дійшли згоди, що порядок повернення кредиту, нарахування та сплати процентів, комісії визначається цим договором, а також правилами.

Свої зобовязання за кредитним договором ОСОБА_4 належним чином не виконує, у встановлені строки кредит не повертає, а тому має заборгованість за кредитом.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 09 січня 2015 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 56389,10 грн., з яких поточна сума боргу за кредитом становить 36857 грн. 39 коп.; заборгованість за простроченим кредитом 4021 грн. 01 коп.; інфляційні витрати 377 грн. 87 коп.; 3% річних 40 грн. 75 коп.; сума простроченої заборгованості за процентами 2252 грн. 84 коп.; 3% річних за процентами 15 грн. 09 коп.; інфляційні втрати 127 грн. 15 коп.; прострочена заборгованість за комісією 2693,43 грн.; поточна заборгованість за комісією -2587,81грн.; сума пені в розмірі 0,5% за кожен день прострочення 861,51 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання ).

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 порушено умови кредитного договору, що є підставою для стягнення заборгованості, а також дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Оспорюючи розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідачем в супереч вимог ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України не надано альтернативного розрахунку, який би міг підтвердити його твердження.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та будь-яких доповнень до неї не надав, а тому колегія суддів не вбачає підстав для сумнівів у правильності розрахунку заборгованості ОСОБА_4 та погоджується з поясненнями представника ПАТ «ВТБ Банк» щодо відповідності розрахунку умовам кредитного договору та платежам, що були здійсненні відповідачем.

Факт не ознайомлення відповідача з правилами надання банківських послуг ПАТ «ВТБ Банк», на що посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, не впливає на розмір заборгованості, яка утворилася внаслідок неналежного виконання кредитного договору № R1B від 11 вересня 2013 року, який було підписано сторонами. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 була додатково ознайомлена з умовами надання кредиту та інформацією про орієнтовну супутню вартість кредиту, що було засвідчено нею особистим підписом (а.с. 6-12).

Відповідачем та її представником не було спростовано факт неналежного виконання ОСОБА_4 умов кредитного договору № R1B від 11 вересня 2013 року, а тому колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк».

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість, апелянтом не надано.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 31 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді О.Ю. Кузнєцова

ОСОБА_5

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: