Справа № 161/7056/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А.В.
Провадження № 22-ц/773/1645/15 Категорія: 81 Доповідач: Грушицький А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Грушицького А.І.,

суддів: Киці С.І., Федонюк С.Ю.,

при секретарі Лимарю Р.С.,

з участю представників заявника ОСОБА_1, ОСОБА_2,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

представника заінтересованої особи ОСОБА_4,

державного виконавця Турчинського В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_5 про визнання дій державного виконавця неправомірними, зобовязання скасувати постанову та акт державного виконавця за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_5 про визнання дій державного виконавця неправомірними, зобовязання скасувати постанову та акт державного виконавця відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою представник заявника ОСОБА_5 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вищевказана ухвала винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», просить скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою визнати неправомірними дії старшого державного виконавця першого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_6 щодо заміни зберігача арештованого нерухомого майна, зобовязати перший відділ ДВС Луцького МУЮ скасувати постанову старшого державного виконавця першого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_6 від 23 квітня 2015 року про заміну зберігача у виконавчому провадженні № 34039078 та акт про заміну зберігача від 7 травня 2015 року.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть у справі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що дії старшого державного виконавця першого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_6 відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Питання про заміну зберігача державний виконавець вирішив відповідно до постанови заступника начальника управління ДВС Головного управління юстиції у Волинській області, яка була обовязковою до виконання державним виконавцем на підставі ч. 5 ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження».

Висновки суду першої інстанції відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частинами 1, 3 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця першого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_7 від 14 серпня 2012 року відкрито виконавче провадження № 34039078 з виконання виконавчого листа № 2-4932 від 10 серпня 2012 року про стягнення в рівних частинах з ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_8, ОСОБА_9, в інтересах яких діє ОСОБА_3, як спадкоємців після смерті ОСОБА_10 на користь ОСОБА_5 суму боргу спадкодавця в розмірі 30000 дол. США, що в національній валюті згідно офіційного курсу валют становить 239745 грн., по 10000 дол. США з кожного, що в національній валюті становить по 79915 грн. з кожного (а.с. 35).

30 серпня 2012 року головним державним виконавцем першого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_7 при примусовому виконанні вищевказаного виконавчого листа складено акт опису й арешту майна. Згідно даного акта описане нерухоме майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2, як зазначено в акті батькові стягувача, представнику за довіреністю.

Як вбачається з подання заступника прокурора Волинської області від 16 квітня 2013 року, адресованого начальнику Головного управління юстиції у Волинській області, прокурор вимагав визнати незаконними дії головного державного виконавця першого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_7 по передачі на зберігання ОСОБА_2 нерухомого майна, описаного та арештованого згідно акту від 30 серпня 2012 року, скасувати рішення головного державного виконавця першого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_7 в частині передачі на відповідальне зберігання ОСОБА_2 нерухомого майна за актом опису й арешту майна від 30 серпня 2012 року та передати описане та арештоване майно на зберігання боржнику ОСОБА_3 (а.с. 93-97).

Постановою заступника начальника управління ДВС Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_11 № 13/3/2/2015 від 31 березня 2015 року про результати перевірки виконавчого провадження зобовязано начальника першого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_12 повторно повернутися до виконання вказівки управління ДВС Головного управління юстиції у Волинській області щодо заміни зберігача майна, наданої на виконання подання заступника прокурора Волинської області від 16 квітня 2013 року (а.с. 69-92).

23 квітня 2015 року старшим державним виконавцем першого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_6 винесено постанову про призначення ОСОБА_3 зберігачем описаного та арештованого майна, а саме автомобільної стоянки, що знаходиться по вул. Боженка, 34-а у м. Луцьку (а.с. 6).

7 травня 2015 року державним виконавцем першого відділу ДВС Луцького МУЮ складено акт про передачу майна на відповідальне зберігання ОСОБА_3

Виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-4932 від 10 серпня 2012 було передано із першого відділу ДВС Луцького МУЮ до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області на підставі постанови в.о. начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_11 від 9 червня 2015 року (а.с. 36).

15 червня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_13 винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження № 34039078 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4932 від 10 серпня 2012 року (а.с. 37).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам, призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису.

Згідно п. 4.2.6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802 у разі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою державного виконавця таке майно може бути передано на зберігання іншому зберігачу.

Як передбачено ч.ч. 1, 5 ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження» посадові особи, зазначені у статті 84 цього Закону, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням вищої посадової особи, з власної ініціативи або під час розгляду поданої відповідно до частини сьомої статті 82 цього Закону скарги на постанову начальника підпорядкованого органу державної виконавчої служби, винесену за результатами розгляду скарги на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця, інших посадових осіб державної виконавчої служби. Про результати перевірки законності виконавчого провадження посадовою особою, яка його витребувала, виноситься постанова, яка є обовязковою для виконання державними виконавцями та підлеглими посадовими особами державної виконавчої служби.

Отже вирішуючи питання про заміну зберігача державний виконавець керувався постановою заступника начальника управління ДВС Головного управління юстиції у Волинській області, яка була для нього обовязковою до виконання на підставі ч. 5 ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження».

Передача описаного арештованого майна на зберігання боржнику є правильним по суті рішенням державного виконавця, оскільки фактичне володіння арештованим майном може надати можливість виконання рішення суду за рахунок доходів, отримуваних від такого майна.

Крім того, у разі якщо зберігачем призначено іншу особу, крім боржника або члена його сімї, закон передбачає виплату винагороди такій особі (ч. 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Доводи апеляційної скарги про відсутність даних щодо неналежного зберігання майна не впливають на висновок суду, оскільки такі обставини не були підставою для заміни зберігача.

Подана заявником скарга про визнання дій державного виконавця неправомірними, зобовязання скасувати постанову та акт державного виконавця є необгрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 - ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді