АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2858/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Собківської сільської ради Уманського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з вказаним позовом до Собківської сільської ради Уманського району, посилаючись на те, що 22 вересня 2014 в с Собківка Уманського району Черкаської області померла ОСОБА_8 (свідоцтво про смерть серії 1-СР №243933 від 22 вересня 2014року). Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 0,2332 га, яка розташована на території Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області.

Земельна ділянка належала спадкодавцю ОСОБА_8 на підставі договору дарування від 15 серпня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №2562, посвідченого приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу ОСОБА_9, укладеного на підставі Державного акту на земельну ділянку серії ЧР №15-40-86, виданого 22 травня 2000 року Собківською сільською радою Уманського району Черкаської області. Вказаним майном ОСОБА_8 розпорядилася за свого життя, склавши 15 лютого 2011 року заповіт на ім'я позивача (зареєстрований в реєстрі за № 24 секретарем Собківської сільської ради).

У встановлений законом строк після смерті спадкодавця позивач подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку було відмовлено державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори через те, що у спадкодавця ОСОБА_8 не виникло право власності на вищевказане майно, оскільки державна реєстрація на нерухомість не була проведена у встановленому порядку у відповідних органах земельних ресурсів.

Просила визнати за нею право власності на спадкове майно, що належало ОСОБА_8, а саме: на земельну ділянку, площею 0,2332 га, яка розташована на території Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області і призначена для ведення особистого підсобного господарства.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_10 ОСОБА_7, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з слідуючих підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Однак рішення суду вказаним вимогам закону не відповідає, тому не може залишатися без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що на момент смерті у ОСОБА_8 як у спадкодавця не виникло і не існувало права власності на спірну земельну ділянку, яке б могло бути визнаним за позивачем як за спадкоємцем.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому, як вбачається з вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 за життя укладено на користь ОСОБА_6 заповіт щодо передачі належного їй майна, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті.

4 липня 2015 року державний нотаріус Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с.Собківка Уманського району Черкаської області, вул.Леіна,112.

Згідно договору дарування від 15 серпня 2003 року ОСОБА_8 прийняла в дар від ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 земельну ділянку площею 0,2332 га., розташованої в с.Собківка Уманського району Черкаської області. Дана земельна ділянка належить дарителям на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Ч

Р №15-40-86, виданого Собківською сільською радою 22 травня 2000 року та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №80 (а.с. 9-10).

Відповідно до ст..717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому, як вбачається з вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що спадщина (земельна ділянка) належить ОСОБА_6 з 22 вересня 2014 року, оскільки заповіт не оспорений і в межах шестимісячного строку вона звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори від 9 липня 2015 року відмовлено ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, в звязку з тим, що у спадкодавця не виникло права власності на вищевказане майно.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

ОСОБА_6, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8 на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с.Собківка Уманського району Черкаської області, вул.Леіна,112 є такою що прийняла спадщину, до якої входить і спірна земельна ділянка, на яку за життя спадкодавець не отримала державний акт на право приватної власності на землю, названа земельна ділянка увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_8, заповіт та обєм спадкового майна ніким не оспорено й є чинним на час відкриття спадщини, тому вважається, що прийняла спадщину в повному обсязі, тому колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи фактичні обставини справи, виходячи із вимог справедливості та розумності, колегія суддів вважає, що рішення суду на підставі ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 задоволити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 жовтня 2015 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до Собківської сільської ради Уманського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задоволити.

Визнати за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,2332 га, розташованої в с.Собківка Уманського району Черкаської області.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :