Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 335/8517/15ц
Провадження № 22-ц/778/6584/15
Головуючий у 1 інстанції Кравченко Л.Ю.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

30 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого: Бондаря М.С.

суддів: Подліянової Г.С.

ОСОБА_2

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «МТМ» Жовтневого району на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2015 року про закриття провадження у справі за позовною заявою Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «МТМ» Жовтневого району до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 6840, 50 грн. заборгованості за надані послуги з опалення та тепловодопостачання.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2015 року закрито провадження у справі. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду Концерн МТМ подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2015 року було відкрито провадження за позовом Концерну « Міські теплові мережі» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води.

Пунктом 4) частини 1 статті 311 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Закривши провадження в справі, суд першої інстанції посилався на положення пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України, якою передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому суд вважав, що спір фактично існує між юридичною особою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, а тому справа має розглядатися в господарському суді.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", спір фізичної особи, яка має статус суб'єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових та інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов'язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи належність спору про стягнення заборгованості за надані послуги з опалення та тепловодопостачання до цивільної чи господарської юрисдикції, у разі виникнення такого спору між господарським товариством і фізичною особою, яка є приватним підприємцем, слід враховувати зміст правовстановлюючих документів щодо придбання майна на яке надавались послуги. Також слід з'ясувати, з використанням якого правового статусу при укладенні такого договору діяла фізична особа: як фізична особа чи як фізична особа - підприємець, а також врахувати, чи які саме правовідносини між сторонами виникли, чи пов'язані вони з господарською діяльністю.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2012 року між Концерном «Міські теплові мережі» Жовтневого району та фізичною особою ОСОБА_3, було укладено договір № 600136 про постачання теплової енергії в нежитлове приміщення № 147 цокольного поверху по вул. Запорізькій, буд. 13. Власником зазначеного приміщення являється фізична особа ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.2012 року. Договір було укладено на підставі заяви ОСОБА_3 про укладен6ня договору, де було додано документи: договір купівлі-продажу приміщення, копія паспортних даних та ідентифікаційний номер відповідача. Будь яких даних, які б підтверджували його статус підприємця, на момент укладення договору відповідач не надав ( а.с. 15-18).

Нормами ст. 322 ЦК України визначено, що тягар утримання майна покладається на власника цього майна, який зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Посилання суду на додаткову угоду від 09.10.2015 року до договору № 600136 від 01.11.2012 року купівлі-продажу теплової енергії та гарячої води, яка була підписана ОСОБА_3 та засвідчена печаткою Фізичної особи підприємця ОСОБА_3, тому суд прийшов до висновку що фізична особа- підприємець ОСОБА_3 став споживачем послуг Концерну «Міські теплові мережі» не заслуговує на увагу.

Як вбачається з додаткової угоди від 09.10.2015 року підставою укладення такої угоди була зміна платіжних реквізитів, а саме розрахункового рахунку Концерну Міські теплові мережі на які підлягає оплата за спожиту теплову енергію.

В п.2 Угоди зазначено, що інші умови договору залишаються без змін, тобто не йшло про внесення змін в преамбулу в частині визначення сторін договору ( а.с. 23).

Відповідно до положень ст. 654 ЦК України зміна статусу однієї із сторін фізичної особи на фізичну особу- підприємця повинна була оформлена відповідною додатковою угодою із зазначенням реквізитів споживача Фізичної особи-підприємця, підтвердження його статусу підприємця та взяття на облік в державній податковій інспекції ( з обовязковим доданням відповідних документів.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що такої угоди не укладалось та споживачем не надавались документи, що підтверджують його статус, як Фізичної особи-підприємця.

Таким чином, укладення додаткової угоди від 09.10.2014 року до договору № 600136 від 01.11.2012 року не вплинули на зміну статусу однієї із сторін по договору, а лише засвідчило зміну розрахункового рахунку позивача.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції, постановивши ухвалу про закриття провадження в справі, дійшов хибного висновку стосовно наявності спору між двома суб'єктами господарювання

Керуючись ст. ст. 307, 311 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «МТМ» Жовтневого району задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: