У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 березня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що після смерті її матері - ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, що прийняла спадщину шляхом звернення до державної нотаріальної контори, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки спадкодавець за життя не одержала свідоцтво про право власності на вказаний будинок. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати за нею право власності на вказаний будинок в порядку спадкування.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від

19 березня 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку літ. «А» (загальною площею

34, 9 кв. м, житловою площею 20, 4 кв. м) з господарськими будівлями і спорудами (погріб «В», сарай «Ж», літня кухня «З», цистерна -1; огорожа № 7), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

У решті позову ОСОБА_3 відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга разом із заявою, в якій заявник просить поновити строк накасаційне оскарженнязазначених судових рішень.

Заявапідлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення таухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та змістом оскаржуваних судових рішень, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері та у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину шляхом подання заяви до державної нотаріальної контори.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та визнаючи за позивачем право власності на Ѕ частину житлового будинку, суд апеляційної інстанції виходив з того, що спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є також ОСОБА_5 (брат позивача), який прийняв належну йому спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном. Разом з тим, суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку про неможливість втрати спірним майном статусу нерухомого у відповідності до вимог ст. 181 ЦК України, а відсутність реєстрації спірного будинку за спадкодавцем та неможливість його спадкування не може бути взято судом до уваги, оскільки до початку дії Цивільного Кодексу України - 01 січня 2004 року, виникнення та перехід права власності, у тому числі у порядку спадкування з моментом реєстрації не пов'язувалось.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити заявнику строк на касаційне оскарження рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 березня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2015 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 березня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В.Попович