Справа № 509/2511/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Кіліян О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах відповідача ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_4

до

ОСОБА_3 та ОСОБА_2

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2013 року ОСОБА_4 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину.

13.10.20105 року представник позивача звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з уточненою позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення коштів, обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_4, захотів придбати земельну ділянку в Одеській області. Купив газету «Aviso» та за об'явою знайшов продавця ОСОБА_3. Під час телефонної розмови, а потім вже особистої зустрічі позивач та відповідач дійшли згоди поїхати та безпосередньо подивитися на земельну ділянку, яка розташована: ГОС «Кароліно», діл. № 37, с.Кароліно-Бугаз, Кароліно-Бугазька сільська рада Овідіопольського району Одеської області. ОСОБА_4 подивився зазначену земельну ділянку та вирішив її придбати. В той же час ОСОБА_3, нібито бажаючи продати цю земельну ділянку, написала розписку, тому що в неї не були оформлені правовстановлюючі документи. В розписці від 08.04.06 р. ОСОБА_3 підтвердила, що отримала від ОСОБА_5 5200 (п'ять тисяч двісті) доларів США за земельну ділянку № 37 ГОС "Кароліно". Також для подальшого оформлення документів на земельну ділянку, а саме державного акта на право власності на земельну ділянку та реєстраційної картки земельної ділянки, відповідач двічі надавали довіреності у квітні 2006 та 2009 роках, якими надавала право позивачу серед іншого розпоряджатися земельною ділянкою. ОСОБА_4 03 липня 2008 р. отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серія НЖ № 306275 на ім'я ОСОБА_3, в якому зазначено, що вона на підставі рішення 6 сесії V скликання Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 10 листопада 2006 року, № 429 є власником земельної ділянки площею 0,059 га, яка розташована ГОС "Кароліно", діл. № 37, с. Кароліно-Бугаз Кароліно-Бугазька сільська рада Овідіопольського району Одеської області. Також він отримав реєстраційну картку земельної ділянки Центру державного земельного кадастру серія АБГ № 583718 на ім'я ОСОБА_3; оформив акт від 27.07.2006 встановлення в натурі меж земельної ділянки. Відповідач передала членську книжку садівника № 37 СТГ "Кароліно" для того щоб позивач сплачував членські внески, що він добросовісно і робить в підтвердження цього є відповідні квитанції. Перелічені вище правовстановлюючі документи на земельну ділянку ОСОБА_4 оформляв за власні кошти. Оформивши усі необхідні документи на земельну ділянку позивач захотів розпорядитися земельною ділянкою, яка йому належала згідно розписки та таке право надано відповідно до довіреності. В свою чергу, звернувшись до нотаріуса у листопаді 2011 р. ОСОБА_4 дізнався, що для продажу земельної ділянку необхідно ще згода чоловіка ОСОБА_3 Зателефонувавши ОСОБА_3 та пояснивши необхідність згоди її чоловіка вона погодилася, але зауважила, що зараз не може зустрітися та попросила їй зателефонувати за тиждень. Через тиждень позивач зателефонував ще раз, але відповідач вже не відповідала. Маючи номер телефону чоловіка ОСОБА_3, ОСОБА_4 зателефонував йому, він стверджував що зараз вони з дружиною зайняті і треба зателефонувати у січні 2012 року. На даний час з ОСОБА_3 неможливо зв'язатися, а більш того зустрітися. Термін дії довіреності закінчився 17.02.2012р.. Отже на підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду за відновленням свого порушеного права. Договір купівлі-продажу земельної ділянки № 37 ГОС "Кароліно", укладений між позивачем та відповідачкою не був посвідчений нотаріально та не пройшов державну реєстрацію. Отже, договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між позивачем та відповідачкою є нікчемним, тобто не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а відповідачка має повернути другій стороні, позивачеві)у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Таким чином, отримані відповідачкою 5200 доларів США на виконання нікчемного договору купівлі-продажу земельної ділянки підлягають поверненню позивачеві. З урахуванням викладеного, з посиланням на ст.ст.16, 216, 220, 655, 657 ЦК України, він просить суд позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошовий еквівалент 5200 (п'яти тисяч двохсот) доларів США в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні уточнений позов підтримав та просить суд його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, вважає, що між сторонами було укладено договір послуги позивачу у вигляді оформлення на позивача довіреності, за відповідачем були отримані кошти в сумі 5200 доларів США, договір купівлі-продажу не укладався, в звязку з чим просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Як вибачається із розписки від 08.04.2006 року відповідач ОСОБА_3 отримала від позивача ОСОБА_4 5200 доларів США за земельну ділянку № 37, розташовану за адресою: ГОС «Кароліно», діл. № 37, с.Кароліно-Бугаз, Кароліно-Бугазька сільська рада Овідіопольського району Одеської області.

Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд приходить до висновку, що даною розпискою між сторонами укладено саме договір купівлі-продажу земельної ділянки, оскільки відповідач отримала від позивача 5200 долара США за земельну ділянку, в звязку з чим суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача про укладення між сторонами договору послуги, що не підтверджується жодними доказами по справі.

Згідно з вимогами ч.1 ст.657 ЦК України (в редакції на час вчинення правочину) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

У відповідності до ч. 1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Як зазначено у ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Частина 5 ст.216 ЦК України передбачає, що вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки № 37 ГОС "Кароліно", укладений між позивачем та відповідачкою не був посвідчений нотаріально та не пройшов державну реєстрацію, отже є нікчемним, тобто не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю та відповідачка має повернути другій стороні, позивачеві, у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Таким чином, отримані відповідачкою 5200 доларів США на виконання нікчемного договору купівлі-продажу земельної ділянки підлягають поверненню позивачеві у гривневому еквіваленті, за курсом НБУ станом на день внесення рішення, тобто станом на 27.11.2015 року, 1 долар США = 23,59 грн.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 210, 214-215 ЦПК України, ст.ст.216, 220, 655, 657 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 122 668 (сто двадцять дві тисячі шістсот шістдесят вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 529 грн. 66 коп. (пятсот двадцять девять гривень шістдесят шість копійок) понесених позивачем витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі до Овідіопольського районного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Бочаров А.І.