АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/7076/15 Головуючий 1 інст. Бабкова Т.В.
Справа № 645/2549/14-ц Доповідач Карімова Л.В.
Категорія: усунення перешкод
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за

апеляційною скаргою Комунального підприємства «Харківводоканал» в особі представника ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 02 вересня 2015 року по справі за позовом Комунального підприємства (КП) «Харківводоканал» до ОСОБА_4 про усунення перешкод в праві власності шляхом знесення самочинного будівництва, треті особи: Харківська міська рада, ОСОБА_5,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року КП «Харківводоканал» звернулося до суду з вищевказаним позовом, який подалі уточило. Посилалося на те, що з метою посилення контролю за використанням земель, дотриманням правил благоустрою території міста Харкова, для врегулювання процедури вирішення питань, пов'язаних iз самочинним будівництвом у місті Харкові, Харківська міська рада прийняла рішення № 390/11 від 17.08.2011(із змінами та доповненнями, внесеними рішенням Харківської міської ради від 22.06.2012 № 753/12), яким затвердила порядок вирішення питань, пов'язаних iз самочинним будівництвом.

На виконання вимог цього рішення Харківської міської ради працівниками КП

«Харківводоканал» було проведено огляд стану мереж водопровідної магістралі та

госпфекальної каналізації, яка є власністю КП «Харківводоканал» і проходить, в тому числі, й по вулиці Ватутіна в місті Харкові.

КП «Харківводоканал» виконує функції забезпечення екологічного благополуччя на території міста Харкова, працівниками якого 05.04.2012 позивачем було виявлено самочинно збудовану споруду капітальний гараж, розташований на території частини домоволодіння № 22/23 по вул. Ватутіна в м. Харкові, власником якого є ОСОБА_6

Позивач зазначав, що самочинна споруда побудована ОСОБА_6 з порушенням вимог додатку 8.1 до Державних будівельних норм (ДБН) 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», відповідно до яких мінімальна відстань від фундаментів будівель iспоруд до водопроводу складає 5 метрів. На неодноразові приписи КП «Харківводоканал» ОСОБА_6 щодо знесення незаконної будівлі останній не відреагував та не надав документів на підтвердження законності проведеного ним будівництва.

Посилаючись на те, що вищевказана самочинна споруда перешкоджає КП «Харківводоканал» реалізовувати своє право власності вжиття заходів щодо перевірки стану мережі та у випадку виникнення аварії в мережі водопостачання підприємство буде позбавлено можливості вжити заходів для її швидкого виявлення, локалізації та повної ліквідації, позивач просив усунути перешкоди у користуванні та володінні майном водопровідною мережею D- 150 мм шляхом зобовязання ОСОБА_4 за власний рахунок знести частину, а саме 4.5 метра від воріт у вздовж в глибину, вищевказаний самовільно зведений гараж.

Відповідач ОСОБА_6 позов не визнав, зазначаючи, що спірний сарай літ. «Е» розташований на частині земельної ділянки, виділеній йому за рішенням суду, побудований ним у 1997 році самочинно, в експлуатацію не введений. Вважає, що позивачем не доведено де саме розташована водопровідна мережа КП «Харківводоканал» на вулиці Ватутіна в м. Харкові та яким чином ця споруда перешкоджає експлуатації водопроводу.

Розгляд справи відбувся за відсутністю третіх осіб.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 02 вересня 2015 року в задоволенні позову КП «Харківводоканал» відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «Харківводоканал», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення районного суду та ухвалити нове рішення про задоволення уточненого позову КП «Харківводоканал».

Посилається на те, що судом першої інстанції не враховані надані позивачем докази порушення його майнового права господарського володіння водопровідною мережею D- 150 мм по вулиці Ватутіна в місті Харкові знаходженням самовільної споруди на належній ОСОБА_4 земельній ділянці з порушенням вимог додатку 8.1 до ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», оскільки зазначені порушення також підтверджені витягом з топографічного плану служби містобудівного кадастру міста Харкова.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у засіданні .

Між тим оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову КП «Харківводоканал», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та беззаперечних доказів на підтвердження конкретного місця розташування вказаної водопровідної мережі по вулиці Ватутіна в м. Харкові, відстані від водопроводу та самочинно побудованого сараю літ. «Е» по вул.. Ватутіна, 22/23, і яким чином цей сарай, передня частина якого відповідно до технічного плану примикає до огорожі №4, 5,7,1 ( яка не є самочинною), порушує права КП «Харківводоканал», а представник позивача відмовився від проведення у справі судової будівельно-технічної експертизи для зясування цих обставин.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не ґрунтується на законі та матеріалах справи.

Як свідчать останні рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.06.2010 року на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці по вул. Ватутіна, 22/23 в місті Харкові визнано право власності: за ОСОБА_4 на 312/600 частин, а за ОСОБА_5 - 288/600 частин будинку, і ці відомості про право власності внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.06.2013 року

проведений поділ вказаного житлового будинку між його співвласниками ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та визначений порядок користування земельною ділянкою по вул.Ватутіна, 22/23 в м. Харкові.

На земельній ділянці, яка була виділена у користування ОСОБА_6, останній самочинно ще у 1997 році побудував сарай літ. «Е» розміром 6,69м х 4,32м, який правим боком примикає до правого боку будинку (суміжного з будинком №22 по вул. Ватутіна), а передньою частиною примикає до огорожі № 4,5,7,1 по будинку № 22/23, що розташовується по червоній смузі вулиці Ватутіна.

Дозвіл на будівництво сараю літ. «Е», який використовується відповідачем як гараж,

ОСОБА_4 не отримував, в експлуатацію за визначеною законом процедурою ця споруда не приймалася й до цього часу.

КП «Харківводоканал» ( засновником якої є Харківська міська рада, а власником територіальна громада міста Харкова) є юридичною особою, яка відповідно до вимог чинного законодавства та пунктів 1, 2, 3 Статуту КП «Харківводоканал» ( зі змінами, проведеними 26.01.2012 р.) виконує функції забезпечення екологічного благополуччя на території міста Харкова шляхом збору, постачання, реалізації питної води, збирання та відведення стічних вод.

Відповідно до п.4.2.1 4.2.3 Статуту підприємство зобовязане: надавати якіні послуги водопостачання та водовідведення споживачам; здійснювати контроль за роботою водопровідних та каналізаційних мереж та споруд, незалежно від відомчої належності; здійснювати контроль якості, кількості та режиму скиду стічних вод споживачів.

Згідно п. 5.1 - 5.3 Статуту майно підприємства знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Харкова та закріплюється за підприємством на праві господарського відання.

Право господарського відання - це право юридичних ociб, похідне від права власності, з обмеженням повноваження розпоряджатися окремими видами майна за згодою власника (уповноваженого органу). Статус юридичної особи, яким наділене

підприємство, дозволяє такому суб'єкту підприємництва не лише закріпити за ним майно засобами бухгалтерського обліку i тим самим відокремити його від майна інших

суб'єктів господарювання, власника тощо, а й нести відповідальність за своїми зобов'язаннями закріпленим за ним майном, звертатися до суду, господарського або третейського суду за захистом порушених майнових прав.

Матеріали справи свідчать про те, що при здійсненні огляду водопровідної мережі за адресою: вулиця Ватутіна, 22/23 в місті Харкові було виявлено самовільно збудовану споруду на території належної ОСОБА_4 земельної ділянки, а саме: сарай літ. «Е» розміром 6,69м х 4,32м (який використовується відповідачем як гараж), про що ОСОБА_4 були направлені поштовим відправленням з повідомленням приписи від 05.04.2012 р. та від 25.09.2013 року про надання документів, які надають дозвіл на будівництво обєкту, або у разі відсутності яких, знести самовільну будівлю та привести земельну ділянку у початковий стан. Попереджено ОСОБА_4 про те, що у випадку аварії на водопровідній мережі, вказану самовільно побудовану споруду, яка розташована в охранній зоні водопровідної магістралі, буде знесена в примусовому порядку.

Відповідно до ст. ст. 6, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь - яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити це право, в тому числі й шляхом знесення будівлі у разі порушення прав власника.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Як свідчать матеріали справи судом першої інстанції був досліджений витяг з топографічного плану служби містобудівного кадастру міста Харкова, з якого вбачається, що відстань від водопроводу до самочинно побудованого ОСОБА_4 гаражу (сараю літ. «Е») становить 0,5 метрів замість встановленої ДБН відстані 5 метрів, і викопіювання з якого міститься на а.с.6.

Зазначені обставини не оспорювалися як відповідачем ОСОБА_4 так і співвласником земельної ділянки за адресою: м. Харків, вулиця Ватутіна,22/23 ОСОБА_5

Тобто вказана самочинна споруда знаходиться в охоронній зоні водопровідної магістралі, належній КП «Харківводоканал».

Однак судом першої інстанції на порушення вимог ст.ст. 57-59, 64 ЦПК України не надав цим доказам відповідної правової оцінки, а на порушення вимог ст.ст.66, ч.6 ст. 147, 212 ЦПК України суд не врахував, що висновок експертизи, від проведення якої відмовився позивач, не є обовязковим для суду і оцінюється судом за правилами , встановленими ст. 212 ЦПК України, тобто у сукупності з іншими доказами, наданими сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Як в суді першої так і апеляційної інстанції ОСОБА_4 не надано доказів на підтвердження його права на будівництво самовільно зведеного сараю літ. «Е» (гаражу ) в охоронній зоні водопровідної магістралі.

У зв'язку з зазначеним, колегія суддів вважає доведеними позовні вимоги КП «Харківводоканал», тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до вимог ст.. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 02 вересня 2015 року скасувати.

Позов Комунального підприємства «Харківводоканал» про усунення перешкод у користуванні та володінні майном водопровідною мережею Д-150 мм задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_4 за власний рахунок знести частину самовільно зведеного гаражу, розташованого за адресою: місто Харків, вулиця Ватутіна,22/23, а саме: 4,5 метра від воріт у вздовж огорожі між домоволодінням № 22/23 та домоволодінням № 22 в глибину земельної ділянки.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: