Справа № 341/28/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1465/2015
Головуючий у 1 інстанції Мула О.Д.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д., Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В.

з участю представника банку Рокетської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Шуліки Аліни Володимирівни на рішення Галицького районного суду від 20 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначало, що 17 жовтня 2007 року між ним і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 14 тис. 16 грн. зі сплатою 12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення кредиту 17 жовтня 2009 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) (далі - Умови) складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис позичальника в заяві. Посилаючись на те, що ОСОБА_3 належно не виконав свої обов'язки за вказаним кредитним договором, у зв'язку із чим станом на 01 червня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 129516,77 грн., з яких: 14016 грн - заборгованість за кредитом; 1871,77 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 8073,12 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом; 98912,22 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договром; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 6143, 66 грн. - штраф (процентна складова), ПАТ КБ "ПриватБанк" просило стягнути з нього зазначену заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Галицького районного суду від 20 травня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі представника ПАТ КБ «Приватбанк» ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, відмовляючи у задоволенні позову за спливом трирічної позовної давності, суд не врахував того, що сторони уклали договір про збільшення строку позовної давності до 5 років, який позивачем не пропущений.

У судовому засіданні представник банку Рокетська С.В. підтримала доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що 17 жовтня 2007 року строком на рік між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №DNABRX02890022 згідно якого, банк надав, а позичальник отримав кредит у розмірі 14016 грн. з сплатою 12% річних за користування кредитом і зобов'язувався щомісячно здійснювати погашення заборгованості за кредитом. Позичальник належним чином не виконує умови кредитного договору внаслідок чого станом на 01 червня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 129516,77 грн. Проте, за захистом порушенного права позивач звернувся до суду 20 червня 2013 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності встановленого ст.257 ЦК України, про застосування якого відпоівадч подав заяву, що відповідно ч.4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позову. Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 14 тис. 16 грн. зі сплатою 12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення кредиту 17 жовтня 2009 року.

Відповідно із умовами зазначеного кредитного договору сплата основної суми кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно.

Установлено, що відповідно до розрахунку заборгованості поданого позивачем, відповідач ОСОБА_3 жодного разу не сплачував щомісячні платежі за кредитним договором №DNABRX02890022 від 17.10.2007 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог.

Згідно із частиною першою статті 259 ЦК України позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

У матеріаліх справи міститься заява представника відповідача про застосування позовної позовної давності (а.с.152).

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов правильного висновку відмовиши позивачу у задоволенні позову за спливом позовної давності, оскільки про порушене право ПАТ КБ "ПриватБанк" було відомо 17 жовтня 2007 року. Про захист такого права банк звернувся до суду 20 червня 2013 року.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те що за умовами пункту 5.5 Умов, які долучені до матеріалів справи сторонами збільшено позовну давність тривалістю у 5 років, оскільки зазначені Умови, в яких установлено збільшену позовну давність, не містять підпису позичальника, а відтак ці Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності, так як не відповідають вимогам ст. 207 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року (справа N 6-757цс15).

Крім цього, за захистом порушеного права позивач звернувся за спливом п'ятирічного строку позовної давності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування справедливого і по суті правильного рішення суду лише з одних формальних мірквань.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Шуліки Аліни Володимирівни відхилити. Рішення Галицького районного суду від 20 травня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

І.О.Максюта