РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вмотивоване)

10 грудня 2015 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді: Андреєва В.В.,

при секретарі: Петровій С.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дзержинська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

08.09.2015 року до суду звернувся позивач з позовом, в якому ставить питання про солідарне стягнення з відповідачів на свою користь заборгованості у розмірі 89170,19 грн. за кредитним договором №DO2FAD403009115 від 11.03.2010 року та судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 11.03.2010 року уклали договір №DO2FAD403009115. Згідно умов договору банк зобовязався надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 62000,72 грн. на термін до 10.03.2015 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строки та на умовах, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 62000,72 грн. Проте ОСОБА_2 своїх зобовязань не виконав, внаслідок чого станом на 20.05.2015 року має заборгованість у розмірі 89170,19 грн., яка складається з наступного:

- 46015,15 грн. - заборгованість за кредитом;

- 16384,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4466,45 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 17820,10 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором:

а також штрафи відповідно до договору:

- 250 грн. - штраф (фіксована частина);

- 4234,30 грн. - штраф (процентна складова).

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язання за договором №DO2FAD403009115 між банком та ОСОБА_3, ОСОБА_4 були укладені договори поруки в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором ОСОБА_2

Оскільки відповідачі не виконують зобовязань за кредитним договором, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. Зазначив, що у 2010 році отримав кредит для придбання автомобіля марки Great Wall HOVER, та одразу сплатив 46000 грн. На залишок кредиту був складений графік погашення, згідно якого щомісячний платіж встановлено у сумі 1862 грн. Пояснив, що спочатку сплачував щомісячні платежі з перевищенням та припинив сплачувати платежі внаслідок того, що його пограбували та угнали автомобіль. Вважає, що автомобіль застрахований та сплачувати відсотки повинен страхувальник.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 11.03.2010 року уклали договір №DO2FAD403009115. Згідно умов договору банк зобовязався надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 62000,72 грн. на термін до 10.03.2015 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строки та на умовах, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 62000,72 грн. (а.с. 12-19).

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані позивачем відповідачу (а.с. 20).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ОСОБА_2 своїх зобовязань не виконав, внаслідок чого станом на 20.05.2015 року має заборгованість у розмірі 89170,19 грн., яка складається з наступного:

- 46015,15 грн. - заборгованість за кредитом;

- 16384,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4466,45 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 17820,10 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором:

а також штрафи відповідно до договору:

- 250 грн. - штраф (фіксована частина);

- 4234,30 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-6).

В забезпечення виконання зобов'язання за договором №DO2FAD403009115 між банком та ОСОБА_3, ОСОБА_4 були укладені договори поруки в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором ОСОБА_2 (а.с. 21, 22).

Згідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Досудове врегулювання спору результатів не дало, оскільки відповідачам були надіслані позивачем письмові претензії щодо погашення боргу за кредитно-заставним договором (а.с. 7, 8, 9, 10-11).

Проаналізувавши заперечення відповідача ОСОБА_2, суд звертає увагу на наступне.

Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.3, 4 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному й повному зясуванню обставин справи : розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим кодексом.

Згідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідачем не надано суду жодних доказів щодо підтвердження настання страхового випадку внаслідок кримінального правопорушення щодо предмета застави, не надано страхового договору та висновків страхувальника, а отже суд вважає ці заперечення недоведеними.

За таких обставин, суд дослідивши надані докази у їх сукупності, та у відповідності до діючого законодавства прийшов до висновку про те, що з відповідачів підлягає солідарному стягненню заборгованість за кредитним договором на загальну суму 89170,19 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У відповідності до абзацу 5,6 п.35 постанови від 17.10.2014 року №10 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено 1337,55 грн. судового збору, то з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 445,85 грн. судового збору з кожного.

Враховуючи вищевикладене, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, 02 грудня 1974р. народження, (паспорт серія ВЕ №360090, виданий Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області, 17.12.2001р., ОСОБА_3, 18 березня 1948р. народження, (паспорт серія ВЕ №360852, виданий Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області, 26.12.2001р., ОСОБА_4, 22 березня 1970р. народження, (паспорт серія ВН №385871, виданий Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області, 28.04.2007р., на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором DO2FAD403009115 від 11.03.2010р. у розмірі 89170,19 (вісімдесят девять тисяч сто сімдесят гривен 19 копійок) гривні і судові витрати по 445,85 (чотириста сорок пять гривен 85 копійок) гривні з кожного.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області через суд міста Дзержинська протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: