АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9991/15 Справа № 183/3856/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.,

суддів Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки-,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 15 травня 2008 року між ОСОБА_3 та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») було укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 2143, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_3 у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 74000,00 доларів США зі сплатою 14% річних, з кінцевим терміном повернення до 18 травня 2018 року, на умовах, визначених Договором кредиту.

У забезпечення виконання зобовязань за цим Кредитним договором 15 травня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №140/091, згідно умов якого відповідач передала в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 1,8355 кв.м., цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, Марянівська сільська рада, ділянка №13, кадастровий номер № -06-064-1321 та належить Відповідачу на праві приватної власності.

Оскільки боржником ОСОБА_3 своєчасно зобов'язання за кредитним договором не виконані, а також ним порушені терміни погашення кредиту та відсотків, а відповідно до умов кредитного договору та договору іпотеки відповідач взяла на себе зобовязання забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його користування, а також сплати штрафних санкцій у разі невиконання боржником кредитних зобовязань у визначений термін, у звязку з чим, станом на 28 квітня 2015 року, виникла заборгованість, яка становить 70827,21 доларів США, що за курсом НБУ складає 1621841 грн. 45 коп., яка складається із наступного: заборгованість за кредитом 45452,20 доларів США, з яких прострочена заборгованість по тілу складає 22580,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 1040790 грн. 16 коп.; заборгованість по простроченим відсоткам 15898,66 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 364056 грн. 61 коп.; пеня за несвоєчасно повернення кредиту - 6119,32 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 140123 грн. 55 коп., а також пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам - 3357,03 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 76871 грн. 14 коп.

У звязку з чим просили звернути стягнення за іпотечним договором № 140/091 на земельну ділянку загальною площею 1,8355 кв.м., цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Марянівська сільська рада, ділянка №13, кадастровий номер № -06-064-1321 та належить відповідачу на праві приватної власності та визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки, а саме: надати позивачу право на продаж предмета іпотеки будь-який особі покупцеві за ціною продажу на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей від майна. За рахунок продажу предмета іпотеки задовольнити свої вимоги за договором про надання не відновлювальної кредитної лінії № 2143 в сумі 1621841 грн. 45 коп. та всі витрати, повязані зі збереженням та реалізацією предмета іпотеки, а також стягнути з відповідачки сплачений судовий збір у сумі 3654 грн.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Так, судом встановлено, що 15 травня 2008 року між ОСОБА_3 та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» ( правонаступник якого є ПАТ «Укрсоцбанк») було укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 2143, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_3 у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 74000,00 доларів США зі сплатою 14% річних, з кінцевим терміном повернення до 18 травня 2018 року, на умовах, визначених Договором кредиту (а.с. 11).

У забезпечення виконання зобовязань за цим Кредитним договором 15 травня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбан» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №140/091, згідно умов якого відповідач передала в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 1,8355 кв.м., цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, Марянівська сільська рада, ділянка №13, кадастровий номер № -06-064-1321 та належить Відповідачу на праві приватної власності (а.с. 15).

Як вбачається з матеріалів справи у продовж дії кредитного договору позичальник ОСОБА_3 неодноразово порушував умови цього договору, допускав прострочку погашення поточної заборгованості по сплаті частини суми кредиту, процентів за користування кредитом, у звязку з чим, згідно розрахунку заборгованості, складеного позивачем, 28 квітня 2015 року, виникла заборгованість, яка становить 70827,21 доларів США, що за курсом НБУ складає 1621841 грн. 45 коп., яка складається із наступного: заборгованість за кредитом 45452,20 доларів США, з яких прострочена заборгованість по тілу складає 22580,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 1040790 грн. 16 коп.; заборгованість по простроченим відсоткам 15898,66 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 364056 грн. 61 коп.; пеня за несвоєчасно повернення кредиту - 6119,32 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 140123 грн. 55 коп., а також пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам - 3357,03 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 76871 грн. 14 коп (а.с. 7-10).

Також з матеріалів справи встановлено, у звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором Банк 05 червня 2015 року направив відповідачу ОСОБА_2 вимогу про дострокове виконання зобовязань (а.с. 22).

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно із ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Статтею 133 ЗК України передбачено, що предметом іпотеки може бути земельна ділянка, що належить іпотекодавцеві на праві власності. Як і щодо інших видів нерухомого майна, стосовно земельної ділянки встановлено, що її частина може бути предметом іпотеки після виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт.

Передавати в іпотеку можна й права на земельну ділянку: право оренди земельної ділянки, право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), якщо інше не передбачено законом. Причому заставодержателями земельних ділянок сільськогосподарського призначення та права на них (оренди, емфітевзису) можуть бути тільки банки.

Крім того, відповідно до пункту 15 розділу «Х» «Перехідні положення» Земельного Кодексу України, до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2016 р., не допускається: а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; б) купівля-продаж або іншим способом відчудження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власниками земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач передала в іпотеку Банку земельну ділянку №13, площею 1,8355 га у межах згідно з планом, що розташована на території Марянівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, та цільове призначено якої, як зазначено у державеному акті на право власності на земельну ділянку, є ведення особистого селянського господарства (а.с. 21)

Тобто в даному випадку існує мораторій на відчуження земельних ділянок, та який розповсюджується і на спірну земельну ділянку.

Також, у пункті 18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №2 від 19 березня 2010 року, розяснено, що не може здійснюватися перехід права власності за судовими рішеннями (через визнання права власності на відчужену земельну ділянку або визнання дійсним договору щодо її відчуження, звернення стягнення на земельну ділянку в рахунок зобов'язань власника земельної ділянки або передачу її у власність кредитору з цих підстав, видачу виконавчого документа за аналогічним рішенням третейського суду тощо) на земельні ділянки, щодо яких встановлена заборона на продаж або іншим способом відчуження, а саме: сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб, відчуження та зміни цільового призначення земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону (без доплат) і вилучення (викуп) для суспільних потреб.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Укрсоцбанк» про неправильне застосування норм матеріального та процесуального права фактично зводяться до одностороннього тлумачення регулюючого спірні правовідносини законодавства лише на свою користь та до переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, районним судом були виконані всі вимоги процесуального закону, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального та процесуального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»- відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: