Справа № 276/1045/15-ц
Провадження по справі №2/276/418/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року смт. Володарськ-Волинський

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Сульженка Л.П.

при секретарі Процюк О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоборівської селищної ради, ОСОБА_4, третя особа: відділ держгеокадастру у Володарсько Волинському районі про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним та скасування державного акта, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом у серпні 2015 року, вказуючи, що в 1991 році за погодженням з користувачем земельної ділянки ОСОБА_5, який проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 він побудував гараж. Згідно довідки №230 від 30.09.1994 року Новоборівської селищної ради позивачу було надано дозвіл на користування земельної ділянки. Відповідно до свідоцтва про право власності виданого виконкомом Новоборівської селищної ради від 4 вересня 2012 року він є власником гаража, земельною площею 25,30 кв.м., який розташований по вулиці Пушкіна, 149А.

Суміжним власником земельної ділянки яка примикає до гаража позивача є ОСОБА_4, який у грудні 2010 року оформив державний акт на право власності на земельну ділянку по вулиці Пушкіна, 149/1.

Вважає, що порушені його права на користування гаражем, так як відсутня земельна ділянка для обслуговування гаража, а тому просив визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності виданий ОСОБА_4

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача Новоборівської селищної ради ОСОБА_2, третьої особи - відділу держгеокадастру у Володарсько Волинському районі ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_4 позов не визнали, вказуючи, що він не обґрунтований, не відповідає вимогам законодавства, а тому до задоволення не підлягає.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним, що випливає з ч.1 ст.155 ЗК України.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 не є власником земельної ділянки, на якій він побудував гараж без належного оформлення технічної документації, що слідує з довідки відділу містобудування, архітектури та житлово-

комунального господарства Володарсько Волинської районної державної адміністрації №243 від 16.09.2015 року /а.с. 55/.

Підставою для подачі позову є посилання позивача про належне йому право на землю та факти, які підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним своїх правомочностей.

Крім цього позивачу ОСОБА_1 згідно рішення №597 від 2 вересня 2009 року Новоборівської селищної ради надавався дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку /а.с. 11/, але позивач це право не використав, що підтверджується листом директора ДП «Терра» ТОВ «Поліський край» від 18 листопада 2015 року /а.с. 60/.

Позивач оформив право власності на гараж 4 вересня 2012 року /а.с. 7/, а 24 грудня 2009 року підписав протокол погодження меж земельної ділянки з ОСОБА_4, який став одним з документів при видачі державного акта на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_4, який позивач оспорює /а.с. 52/.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на п.3.25 Державних будівельних норм України 360.92, вказуючи, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 метра.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що будівництво з боку відповідача ОСОБА_4 не проводилось, позивач і відповідач самі між собою погодили межі двох суміжних земельних ділянок.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що рішення Новоборівської селищної ради про затвердження технічної документації ОСОБА_4, на підставі чого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку не суперечить вимогам державних актів, законодавства України, відповідачем не надавались відомості, які порушували права ОСОБА_1, а тому позов повинен бути залишений без задоволення за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, ст.ст.152, 155, 158 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новоборівської селищної ради, ОСОБА_4, третя особа: відділ держгеокадастру у Володарсько Волинському районі про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним та скасування державного акта залишити без задоволення за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Житомирської області через Володарсько-Волинський районний суд.

Головуючий /підпис/

Копія вірна.

Суддя: Сульженко Л.П.