Справа № 308/4140/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Данко В.Й.,

при секретарі Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення банківського вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення банківського вкладу. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 30.12.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір №008-06503-301214 банківського вкладу (депозиту) у відповідності до умов якого позивачка розмістила на вкладному (депозитному рахунку) 40000 дол. США строком до 30.03.2015 року з процентною ставкою нарахування на суму владу в розмірі 5,5% річних. 30.12.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір №007-06503-301214 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можна здійснювати з використання електронних платіжних засобів, за яким Банк відповідно до наданого клієнтом пакету документів, а також згідно з вимогами Банку та чинного законодавства України, відкриває Клієнту поточний рахунок у дол. США №7849, оформлює за ініціативою Клієнта та надає в його користування електронний платіжний засіб. Після закінчення строку дії Договору позивачка в усному порядку звернулась до відповідача про повернення коштів. Однак, на день подання позову ПАТ «Дельта Банк» не виконано свого зобовязання щодо видачі вкладених. З урахуванням того, що позивачці на виплачувалися нараховані проценти, станом на 01.04.2015 року відповідач зобовязаний виплатити 40000дол. США сума основного вкладу та 551 дол. США нарахованих процентів. У звязку з цим, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 кошти за Договором №007-06503-301214 на відкриття на обслуговування поточного рахунку, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів в сумі 40551 дол. США.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнив позовні вимоги. Пояснив, що 20.10.2015 року Фондом гарантування банківських вкладів позивачці повернуто 20000грн. за зобовязаннями відповідача, що станом на цю дату за курсом НБУ та ПАТ «Дельта Банку» становить 9242,10 дол. США. А тому, просив винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 кошти за неналежне виконання Договору №007-06503-301214 банківського рахунку фізичної особи в сумі 32097,97 дол. США.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила, про що надала суду письмові заперечення. Пояснила, що у спорах, повязаних з виконанням банком, у яких введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації своїх зобовязань перед його кредиторами, норми ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним та пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фонду банком з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000грн., яка позивачу була виплачена. У випадку, якщо вклад перевищує гарантовану суму, у вкладника залишається право у разі ліквідації банку, на отримання коштів понад гарантовану суму. А тому, просила суд відмовити в задоволенні даного позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовна заява не підлягає задоволенню наступних підстав.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

По справі встановлено, що 30.12.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір №008-06503-301214 банківського вкладу (депозиту) у відповідності до умов якого позивачка розмістила на вкладному (депозитному рахунку) 40000 дол. США строком до 30.03.2015 року з процентною ставкою нарахування на суму владу в розмірі 5,5% річних.

30.12.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір №007-06503-301214 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можна здійснювати з використання електронних платіжних засобів, за яким Банк відповідно до наданого клієнтом пакету документів, а також згідно з вимогами Банку та чинного законодавства України, відкриває Клієнту поточний рахунок у дол. США №7849, оформлює за ініціативою Клієнта та надає в його користування електронний платіжний засіб.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно зі ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Як вбачається із матеріалів справи на підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕЛЬТА БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015р. № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ДЕЛЬТА БАНК», згідно з яким з 03.03.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ДЕЛЬТА БАНК».

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюється нормами ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Разом з тим згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

З наданих представником позивача в судовому засіданні пояснень вбачається, що 20.10.2015 року Фондом гарантування банківських вкладів позивачці повернуто 20000грн. за зобовязаннями відповідача, що станом на цю дату за курсом НБУ та ПАТ «Дельта Банку» становить 9242,10 дол. США. Таким чином, у вкладника залишається право у разі ліквідації банку, на отримання коштів понад гарантовану суму

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, слід відмовити ОСОБА_1 в задоволені даного позову.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 1058, 1060, 1067 ЦК України, ЗУ «Про Фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.ст. 4, 26, 36, 46, 52 ст. 4 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні уточненого позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення банківського вкладу відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом десяти днів апеляційної скарги до Апеляційного суду Закарпатської області набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_4