Справа №173/2260/15-ц
Провадження №2/173/1052/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувсь позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, згідно якої просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами № 25 по вул. Косенко в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області та на присадибну земельну ділянку розміром 600 кв.м. за даною адресою після смерті ОСОБА_3, посилаючись на наступне.

31.03.2015 року померла ОСОБА_3, останнє місце проживання якої було: м. Верхньодніпровськ вул. Косенко, 25.

За життя ОСОБА_3, склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого не складалося та взагалі все те, що буде належати їй на день смерті вона заповіла йому та його сестрі ОСОБА_2, по ? частці кожному.

Після смерті ОСОБА_3Я відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області по вул. Косенко, 25 та належав їй на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п»яти, посвідченого 25.12.1961 року Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за реєстровим № 2380 на ім»я ОСОБА_3

19.10.2015 року він звернувся до державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 19.10.2015 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв»язку з тим, що померла отримавши паво власності на будинок не зареєструвала його в установленому законом порядку, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи

Відповідач - представник Верхньодніпровської міської ради в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не подав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2, позовні вимоги визнала, не за пречує проти задоволення позовних вимог та просить визнати за позивачем право власності на спадковий будинок з господарськими спорудами та присадибну земельну ділянку. При цьому пояснила, що вона не претендує на спадщину, що залишалась після смерті ОСОБА_3Я,, та просить визнати право власності на спадкове майно за братом позивачем ОСОБА_1 Також пояснила, що померла є їхньою тіткою, яка була одинокою, спадкоємців за законом вона не має, тому і розпорядилась в заповіті своїм майном.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 31.03.2015 року померла ОСОБА_3, останнє місце проживання якої було: м. Верхньодніпровськ вул. Косенко, 25, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

За життя ОСОБА_3, склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого не складалося та взагалі все те, що буде належати їй на день смерті вона заповіла позивачу та третій особі ОСОБА_2, по ? частці кожному, що підтверджується копією заповіту.

Після смерті ОСОБА_3Я відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області по вул. Косенко, 25, розташованому на присадибній земельній ділянці 600 м.кв. та належав померлій на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п»яти, посвідченого 25.12.1961 року Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за реєстровим № 2380 на ім»я ОСОБА_3

19.10.2015 року позивач звернувся до державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 19.10.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв»язку з тим, що померла отримавши право власності на спадковий будинок не зареєструвала його в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обв»язків ( спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3Я за життя була власником житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в м. Верхньодніпровську по вул. Косенко, 25 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, розташованого на земельній ділянці мірою 600 кв.м. по фактичному користуванню на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п»яти, посвідченого 25.12.1961 року Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за реєстровим № 2380 на ім»я ОСОБА_3Я

Набувши за зазначеним вище договором право власності на нерухоме майно, померла ОСОБА_3, не зареєструвала його в установленому законом порядку, що сталою підставою відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на зазначений будинок. При цьому позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на інше майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3,Л., що підтверджується копіє свідоцтва про право на спадщину від 19.10.2015 року.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами ( зі збереженням її цільового призначення) при підтверджені цього права спадкодавця державним актом про право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_3Я, на спадковий будинок з господарськими спорудами підтверджується договором про надання земельної ділянки у безстрокове користування на будівництво будинку.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як смерть власника та нездійснення ним реєстрації права власності на майно, яке ним вже отримане.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, за заповітом. Інший спадкоємець за заповітом, ОСОБА_2, не претендує на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3, та просить визнати право власності на спадковий будинок за позивачем.

Спадкоємців, які б мали право на обов»язкову частку у спадщині судом не виявлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем позивачем ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами № 25 по вул. Косенко в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_3, померлої 31.03.2015 року, так як суд визнає право власності за позивачем на домоволодіння в порядку спадкування то вважає за можливе визнати за ним і право власності на присадибну земельну ділянку площею 600 кв.м.., розташовану по вул. Косенко, 25 в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_3, померлої 31.03.2015 року

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487.20 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідачів, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв»язку з недотриманням порядку оформлення його спадкових прав. Керуючись ст. 10, 60,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами № 25 по вул. Косенко в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_3, померлої 31.03.2015 року

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 600 кв.м., розташованій по вул. вул. Косенко, 25 в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_3, померлої 31.03.2015 року

Витрати по сплаті судового збору в сумі 487 грн. 20 коп., покласти на позивача ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Верхньодніпровського районного суду. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні підчас проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана не була. У випадку подання апеляційної скарги рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було змінене або скасоване.

Суддя Петрюк Т.М