Справа № 180/3329/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі головуючої Тананайської Ю.А., при секретарі Новоселецькій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ "МГЗК" про відшкодування моральної шкоди, вказуючи, що працював на ПАТ "МГЗК" підземним крепільником з 2008 року, та підземним гірничим робітником з 2010 року. Під час роботи: 03 вересня 2011 року з ним стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом про що був складений акт № 40/7 розслідування нещасного випадку, який трапився 03.09.2011 року. В звязку з отриманою травмою він знаходився на лікуванні з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій лівого плечового суглоба, закрита травма шийного відділення хребта. Висновком Нікопольської МСЕК від 04.01.2012 року йому встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 60% і визнано його інвалідом 3-ї групи.

Позивач вважає, що внаслідок отриманої травми йому заподіяні фізичний біль і душевні страждання. Ушкодження здоров'я призвело до порушення його особистих немайнових прав, таких як, право на охорону здоров'я, на безпечну працю. У зв'язку з виробничою травмою цілком порушена його нормальна життєдіяльність.

Просить стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 15 000 гривень.

Позивач на розгляд справи не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити у повному об'ємі, з підстав, вказаних в позові.

Представник відповідача ПАТ "МГЗК" ОСОБА_2 позов не визнала, посилаючись на письмові заперечення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Позивач ОСОБА_1 працював у ПАТ "МГЗК" з жовтня 2008 року по січень 2015 року. Звільнений в звязку з невідповідністю виконуваній роботі, внаслідок стану здоровя, згідно копії трудової книжки.

Під час роботи на підприємстві, 03 вересня 2011 року, з ОСОБА_1 стався нещасний випадок, про що 16.10.2011 року було складено акт розслідування нещасного випадку № 40/7 по формі Н-5. Особами, які порушили законодавство про працю є в тому числі і ОСОБА_1

В звязку з отриманою травмою позивач знаходився на лікуванні з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма із струсом головного мозку, забій лівого плечового суглоба.

Висновком Нікопольської МСЕК від 04.01.2012 року позивачу встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 60% і визнано його інвалідом 3-ї групи.

Згідно протоколу № 47 засідання комісії з охорони праці ПАТ «Марганецький ГЗК» 13 грудня 2011 року зменшено виплату одноразової допомоги на 10 %.

Суд прийшов до висновку про те, що у звязку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки, позивач отримав виробничу травму.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Згідно абзацу 9 пункту 5 Рішення Конституційного Суду України №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до вказаного закону. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 1167 ЦК України та ст. 237-1 КЗпПУ їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавством розподіл обовязків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст. 22 Конституції України.

Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

В судовому засіданні встановлено, що позивач після отримання виробничої травми неодноразово проходив курс лікування, повинен був звільнитися і на даний час не працює. Данні обставини призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків, що призвело до моральних страждань.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Тому, вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни його життєвих звязків, ступінь втрати ним професійної працездатності, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, суд , також враховує, виробнича травма настала внаслідок порушення позивачем законодавства про охорону праці, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 5 000 гривень.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 57, 58, 59, 60, 209, 212, 214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 5 000 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" судовий збір на користь держави у розмірі 487 гривень 20 коп.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Ю. А. Тананайська