Справа № 146/1610/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"07" грудня 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого : Ставнійчука В.С.

при секретарі Гриб Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини (ухвалою суду від 07.12.2015 року позовні вимоги в частині розірвання шлюбу роз»єднані в окреме провадження), посилаючись на те, що з відповідачем по справі 12 травня 2002 року у виконкомі Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області зареєстрували шлюб. У шлюбі 29.07.2003 року народився син ОСОБА_3. Проте подружнє життя сторін не склалося, з літа 2015 року вони разом не проживають, дитина проживає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку не надає допомогу на утримання дитини, хоча зобов»язаний це робити згідно закону і має таку можливість, оскільки є працездатним, працює на тимчасових заробітках, при цьому приховує від позивачки свій заробіток (дохід), тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтрмала із наведених у позовній заяві підстав, просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав часткового, так як на момент розгляду справи тимчасово не працює, згоден сплачувати аліменти на дитину у розмірі 400 грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

За правилами ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Відповідно до роз»яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом .

Правова природа аліментів у розумінні глави 15 СК України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час сторони спільно не проживають, дитина проживає разом із матір»ю та знаходиться на її утриманні.

За загальним правилом, закріпленим у статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 184 СК України та роз»яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платних аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що відповідач не має постійного місця роботи та заробітку, іншого постійного доходу, а тому дійшов висновку що розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову.

Ураховуючи надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утриманні дитини підлягають часковому задоволенню, а саме про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини Ігоря, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 в доход держави належить до стягнення 487,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180-184, 191 СК України, ст. 10, 60,84,88, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово не працюючого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, жительки с. Яланець, вул. Леніна, 32 Томашпільського району Вінницької області, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) грн. щомісячно, починаючи з 24 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 487,20 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення, до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя: ОСОБА_4

У повному обсязі рішення суду виготовлено 08 грудня 2015 року