19.08.2015 Справа № 756/5273/15-ц
Справа пр.№2/756/3362/15
ун.№756/5273/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Великохацької В.В.

при секретарі - Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності її чоловіку ОСОБА_4, а також ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 по ? частині кожному. ОСОБА_1 зазначила, що до 11.12.2014 року вона постійно мешкала у вказаній квартирі разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_7 Однак, на даний час позивач разом з дитиною змушена була переїхати на постійне проживання до квартири свої матері у зв'язку з постійними бійками, які влаштовує ОСОБА_2, нанесенням останнім тілесних ушкоджень позивачу та її чоловікові, пошкодженням відповідачем майна (зокрема, міжкімнатних дверей до дитячої кімнати та відкосів, стелі у коридорі, ламінату, ремонт яких здійснювався за рахунок позивача).

Внаслідок пошкоджень майна, заподіяних відповідачем, позивач вважає, що їй заподіяно матеріальних збитків у сумі 20025,00 грн.

З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки у сумі 20025,00 грн., 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, судовий збір у сумі 300,25 грн.

Позивач у судовому засіданні свій позов підтримала, просила суд його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.14). У цій квартирі позивач постійно мешкала з чоловіком та дитиною до 11.12.2014 року.

Як зазначає позивач, вона в 2010 році купила нові шпалери у кімнату площею 19,8 кв.м, в період з червня 2013 року по вересень 2013 року за власні кошти зробила ремонт у кімнаті площею 12,5 кв.м, лоджії площею 3,4 кв.м та коридору площею 8,9 кв.м. Крмі того, у 2013 році ОСОБА_1 встановила нові металопластикові вікна та балконні двері, обшила пластиком лоджію, зробила натяжну стелю у дитячій кімнаті, вирівняла стіни та поклеїла нові шпалери у дитячій кімнаті, поклала ламінат, встановила міжкімнатні двері, вирівняла стелю у коридорі, кпила нові меблі та нову побутову техніку.

З листопада 2013 року відповідач почав створювати напружені умови для сумісного проживання, знищувати зроблений позивачем ремонт та виселяти з квартири позивача з її чоловіком та донькою., вибив міжкімнатні двері в дитячу кімнату, пошкодив міжкімнатні відкоси, стелю в коридорі. 05.02.2015 року відповідач розбив скло, петлі та усю металеву фурнітуру міжкімнатних дверей у дитячу кімнату, внаслідок чого вони не підлягають ремонту. У результаті вищезазначеного позивач змушена була переїхати з донькою до квартири своєї матері та з 11.12.2014 року не проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 ОСОБА_1 вказала, що пошкоджені міжкімнатні двері вона купувала за власні кошти, що підтверджується договором купівлі-продажу дверей №220713 від 22.07.2013 року, замовленням, що є додатком до договору купівлі-продажу дверей №220713 від 22.07.2013 року, рахунком-фактурою №1907 від 19.07.2013 року на доставку та установку міжкімнатних дверей "Бора Р1" (а.с.16-18).

Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

За правилами ч.1 ст.1166 ЦК, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Ч.2 ст.1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Будь-яких доказів, на підтвердження відсутності його вини в завданні шкоди позивачеві, ОСОБА_2 не надано.

Ст.1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст.22 ЦК України.

Так, ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Виходячи з наведених законодавчих норм, слід зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення майна у зв'язку з його пошкодженням.

Внаслідок пошкодження належного їй на праві власності майна позивачеві спричинено збитки у сумі 1334,00 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу дверей №220713 від 22.07.2013 року, замовленням, що є додатком до договору купівлі-продажу дверей №220713 від 22.07.2013 року, рахунком-фактурою №1907 від 19.07.2013 року на установку та доставку міжкімнатних дверей "Бора Р1" (а.с.16-18).

Доказів, які б спростовували дані, наведені у замовленні та рахунку-фактурі №1907 від 19.07.2013 року, в яких зазначено про здачу-приймання товару, вартість міжкімнатних дверей, коробки, фурнітури, вартість доставки та установки дверей, відповідач в судовому засіданні не надав. Підстав ставити під сумнів правильність даних замовлення та рахунку-фактури у суду немає, оскільки зазначене в них найменування об'єкта - дверей у квартирі АДРЕСА_1, які потребують ремонту, фактично відповідають пошкодженням у вищевказаній квартирі, що підтверджується матеріалами справи (зокрема, фотографіями). Доводи ж позивача щодо вартості інших пошкоджених відповідачем об'єктів (зокрема, 1896,55 грн. за будівельні матеріали згідно чеків ТОВ "Епіцентр К", 3500,00 грн. за послуги майстра) не обґрунтовані відповідними розрахунками з посиланням на те, які роботи необхідно здійснити в квартирі для усунення завданих пошкоджень в результаті дій відповідача. Клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для з'ясування розміру матеріальних збитків, заподіяних позивачеві внаслідок пошкодження її майна, ОСОБА_2 не заявляв.

Отже, суд вважає, що загальний розмір збитків, заподіяних ОСОБА_2 позивачеві складає 1334,00 грн., та підлягає стягненню з нього на користь ОСОБА_1

Ч.1 ст.23 ЦК України гарантоване право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. П.3 ч.2 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з нормою ч.1 ст.1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала позивач у зв'язку з пошкодженням її майна, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 у розмірі 1500,00 грн. та стягнути цю суму з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 283,40 грн.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1167, 1192 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 1334 (тисяча триста тридцять чотири) гривні 00 (нуль) копійок на відшкодування матеріальних збитків, 1500 (тисяча п'ятсот) гривень 00 (нуль) копійок на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 283 (двісті вісімдесят три) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Великохацька