Справа № 466/2490/15 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/783/5208/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_5, представника ПАТ «Приват Банк» - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_8, третя особа на стороні позивача ОСОБА_9, треті особи на стороні відповідача ПАТ «Приват Банк» та ОСОБА_10, про визнання дій державного виконавця незаконними та прилюдних торгів недійсними,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05 червня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_7 - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_7.

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, оскільки існували обставини, що мали істотне значення для справи і не були досліджені обєктивно судом першої інстанції. Суд неповно та неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, неправильно та неповно дослідив докази та дав їм оцінку, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного визначення правовідносин сторін.

14 липня 2014 Державним підприємством «Інформаційним центром» проведено прилюдні торги з реалізації арештованого Шевченкіським ВДВС ЛМУЮ нерухомого майна, що належить ОСОБА_7 на праві приватної власності, а саме: гаражних боксів № 220, 221, 222 по вул. ОСОБА_11Панаса, 8, в м. Львові.

Вважає дії державного виконавця незаконними та результати прилюдних торгів недійсними з огляду на допущенні при їх проведенні численні порушення діючого законодавства.

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться справа за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за розпискою. 22 травня 2014 року Шевченківським районним судом м. Львова суддею Кавацюк В.І. в якості забезпечення позову постановлено ухвалу про заборону Шевченківському ВДВС Львівського МУЮ на вчинення будь-яких примусових заходів примусового відчуження орендованого майна, про що 27.05.2014 року було проінформовано Шевченківський ВДВС. 18.04.2014 року за вихідним № В-18/126/22299 надійшло повідомлення Шевченківського ВДВС ЛМУЮ про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, що належить ОСОБА_7

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які стосуються проведення прилюдних торгів, можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Вважає укладений на торгах договір як такий, що укладений під впливом помилки чи обману та внаслідок незаконних дій Шевченківського ВДВС ЛМУЮ.

Просить рішення суду скасувати, яким визнати дії Шевченківського ВДВС ЛМУЮ з приводу передачі майна, що належить ОСОБА_7, на торги незаконними.

Визнати торги з приводу реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_7 на праві приватної власності, а саме: гаражних боксів № 220, 221, 222 по вул. ОСОБА_11Панаса, 8, в м. Львові недійсними.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_5, представника ПАТ «Приват Банк» - ОСОБА_12,

перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів приходить до переконання, що дане рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом та матеріалами справи встановлено, що на виконанні у Шевченківському ВДВС ЛМУЮ перебуває виконавче провадження ВП №28839390 про стягнення з ОСОБА_7

на користь ПАТ КБ «Приватбанку» заборгованості по кредитно-заставному договору від 21.05.2010 року у розмірі 281 914,91 грн.

На виконання вищезгаданого виконавчого документа 23.09.2011 року державнимвиконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику - ОСОБА_7 добровільний термін для погашення заборгованості до 30.11.2011 року.

Боржником в добровільному порядку виконавчий документ не виконано.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22.05.2014 року по справі №466/2695/14-ц, в порядку забезпечення позову ОСОБА_9 доОСОБА_7 про стягнення заборгованості за розпискою, заборонено Шевченківському відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції вчиняти будь-які дії примусового відчуження орендованого майна а саме:гаражного боксу № 220 по вул. Сотника ОСОБА_13, 8 в м. Львові, що належить ОСОБА_7 на праві приватної власності, свідоцтво видане на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики ЛМР від 04 березня 2008 року № 420-НЖ-Ш;гаражного боксу № 221 по вул. Сотника ОСОБА_13, 8 у м. Львові, що належить ОСОБА_7 на праві приватної власності, свідоцтво видане на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики ЛМР від 04 березня 2008 року № 420-НЖ-Ш;гаражного боксу № 222 по вул. Сотника ОСОБА_13, 8 у м. Львові, що належить ОСОБА_7 на праві приватної власності, свідоцтво видане на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики ЛМР від 04 березня 2008 року №420-НЖ-Ш;земельної ділянки, площею 0,0578га, що знаходиться у с. Рясна-Руська та виділена для ведення садівництва, та належить ОСОБА_7 на праві приватної власності, що підтверджується зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2710 від 06 серпня 1998 року.

Вищезазначену ухвалу прийнято Шевченківським відділом ДВС Львівського МУЮ до відома, в подальшому ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 02.09.2014 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 22.05.2014 року скасовано та постановлено нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_9 про забезпечення позову - відмовлено (виділені матеріали справи №466/2695/14 а.с.43-44).

Після чого державним виконавцем було складено акти про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна № 160, № 161, № 162 (а.с.5,6,7).

Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів регулюється Законом України «Про виконавче провадження», а також Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 р. № 656/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2014 року за № 427/25204.

Згідно п. 1 розділу І Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 р. №656/5, арештоване майно (далі - майно) - рухоме або нерухоме майно боржника (крім земельних ділянок та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації.

Нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу, регулюють процедуру електронних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги.

Враховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, передбачених ч .ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами електронних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 р. №656/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2014 року за №427/25204.

Доводи апеляційної скарги про те, що дії державного виконавця з приводу передачі майна на торги стосуються правил проведення прилюдних торгів і не можуть мати самостійний спосіб оскарження не ґрунтуються на матеріалах справи та не можуть бути взяті до уваги, оскільки як вірно встановлено судом першої інстанції, акти державним виконавцем видано переможцям електронних торгів після скасування Апеляційним судом Львівської області 02.09.2014 року ухвали про забезпечення позову, а тому під час проведення електронних не було порушено вимог Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Відтак, колегія суддів вважає, що судом вірно встановлено, що вимоги позивача щодо визнання дій Шевченківського ВДВС ЛМУЮ з приводу передачі майна, що належить ОСОБА_7 на торги незаконними та визнання торгів з приводу реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_7 на праві приватної власності недійсними є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з висновками районного суду, оскільки суд ухвалив правильне по суті й справедливе рішення, дійшовши його на основі повно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, з дотриманням норм матеріального й процесуального права.

Будь - яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, порушень норм процесуального права, неправильного застосування чи порушень норм матеріального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 05 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_14