Справа № 2-4645/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі :

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Слепусі О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Дев'ята Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про усунення від права спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила усунути відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування за законом 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, яку вона придбала у ОСОБА_3

24 березня 2015 року їй стало відомо, що на квартиру, належну їй на праві власності, заявляє свої права ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, якій за життя належала ? частина квартири.

Разом з тим, відповідач вироком суду був засуджений за те, що він умисно позбавив життя спадкодавця, а тому на думку позивача він не має права на спадкування.

Оскільки дії відповідача направлені на усунення її від володіння належною їй на праві власності квартирою та порушують її права, позивач змушена звернутися з позовом до суду.

Ухвалою суду від 15 липня 2015 року у якості третьої особи у справі було залучено Головне територіальне управління юстиції у м. Києві.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважав його безпідставним та просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що позивач вибрала невірний спосіб захисту.

Від третіх осіб до суду надійшли заяви про розгляд справи у відсутності їх представників.

Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом було роз'яснено представнику позивача зазначені статті та його право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову до початку розгляду судом справи по суті, що передбачено ст. 31 ЦПК України.

Разом з тим, представник позивача підтримала позовну заяву та просила її задовольнити з зазначених у ній підстав.

Судом встановлено, що згідно з даними копії свідоцтва про право власності на житло від 23 липня 2008 року (а.с.14), виданого Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, квартира за адресою: АДРЕСА_1 приватизована в рівних частках за ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, що підтверджується даними свідоцтва про смерть (а.с. 13).

24 грудня 2014 року до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 від її сина - ОСОБА_2, що підтверджується даними спадкової справи (а.с.а.с.97-130).

Вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 19 грудня 2011 року (а.с.а.с. 10-12) ОСОБА_2 було визнано винуватим за ст. 121 ч. 2 КК України і призначено йому покарання відповідно до ст. 69 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Відповідно до даних вироку ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні умисних дій, які виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть ОСОБА_4

Згідно з даними договору купівлі-продажу квартири від 26 липня 2011 року ОСОБА_2, який діяв за себе та від імені ОСОБА_4 продав квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5 (а.с.а.с. 51-54).

Відповідно до даних договору купівлі-продажу квартири від 10 вересня 2012 року ОСОБА_5 продав квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 (а.с.а.с. 49-50).

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 вересня 2013 року визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2, який діяв за себе та від імені ОСОБА_4, та ОСОБА_5 26 липня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зіненко Наталією Леонідівною (а.с.а.с. 39-42).

ОСОБА_1, як вбачається з даних договору купівлі-продажу квартири від 22 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манойло Н.Г., придбала у ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.а.с. 7-8).

З даних Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01 квітня 2015 року (а.с. 9) вбачається, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22 квітня 2013 року, Також, вбачається, що 22 січня 2015 року на підставі ухвали №760/27905/14-ц, виданої 13 січня 2015 року Солом'янським районним судом м. Києва заборонено відчуження вищезазначеної квартири в інтересах ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

визнання права;

визнання правочину недійсним;

припинення дії, яка порушує право;

відновлення становища, яке існувало до порушення;

примусове виконання обов'язку в натурі;

зміна правовідношення;

припинення правовідношення;

відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя.

Положення абзацу першого цієї частини не застосовуються до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом.

Частиною 5 ст. 1224 ЦК України визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 4 п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані із спадкуванням права та обов'язки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не є спадкоємцем після померлої ОСОБА_4 ні за законом, ні за заповітом.

Усунення ОСОБА_2 від спадкування не породжує для позивача ОСОБА_1 пов'язані із спадкуванням права та обов'язки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 27, 31, 60, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 1222, 1224 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Дев'ята Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про усунення від права спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн