Справа № 369/9557/15-ц
Провадження № 2/369/4119/15
УХВАЛА

Іменем України

05.10.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Нікушина В.В.

при секретарі Сокиран І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про застосування тимчасових заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирський квас», Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирський квас Ботлінг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарл» про захист авторських прав, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться дана цивільна справа.

До суду представником позивача подано заяву про застосування тимчасових заходів забезпечення позову, в якій просив суд винести ухвалу про:

- огляд приміщень, в яких, як припускається, відбуваються дії, пов'язані з порушенням авторського права відповідачами, за адресами:

- м. Одеса, вул. Миколи Вороного, будинок 12-А (адреса реєстрації відповідача 3 за даними ЄДР);

- м. Одеса, вул. Пастера, будинок 25 (місцезнаходження відповідача 3 за даними на етикетках пляшок);

- м. Одеса, вул. Райдужна, будинок 37 (адреса виробничих потужностей відповідача 3 за даними на етикетках пляшок);

- Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул. Промислова, будинок 5-Б (адреса реєстрації відповідача 2 за даними ЄДР);

- Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул. Промислова, будинок 5 (адреса реєстрації відповідача 1 за даними ЄДР);

- накладення арешту і вилучення всіх примірників товару - квасу «Вєркін квас класичний» та квасу «Вєркін квас похмільний», на індивідуальній упаковці якого зображено твір-персонаж «Вєрка Сердючка», щодо яких припускається, що вони є контрафактними, зображень персонажу та сценічного образу «Вєрка Сердючка», а також зображень фізичної особи ОСОБА_1, засобів обходження технічних засобів захисту, а також матеріалів і обладнання, що використовуються для їх виготовлення і відтворення, що будуть встановлені при огляді приміщень;

- накладення арешту і вилучення документів, які можуть бути доказом вчинення дій, що порушують або створюють загрозу порушення (чи підтверджують наміри вчинення порушення ) авторського права , що будуть встановлені при огляді приміщень;

- уповноважити представників позивача, адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на участь у здійсненні тимчасових заходів під час виконання відповідної ухвали в порядку Закону України «Про виконавче провадження», а також вказати у тексті ухвали реквізити виконавчого документу відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а саме, але не виключено, строк пред'явлення ухвали до виконання та дату набрання ухвалою чинності.

Суд, заслухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі, вважає, що заява про застосування тимчасових заходів забезпечення позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчиняти певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання право власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 3 ст. 53 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» визначено, що у разі, якщо відповідач по справі порушення авторського права і (або) суміжних прав відмовляє у доступі до необхідної інформації чи не забезпечує її надання у прийнятний строк, робить перешкоди у здійсненні судових процедур, або з метою збереження відповідних доказів щодо інкримінованого порушення, особливо у випадку, коли будь-яке відстрочення може завдати непоправної шкоди особі, яка має авторське право і (або) суміжні права, або коли є очевидний ризик того, що доказ буде знищено, суд або суддя одноособово мають право за заявою заявника застосувати тимчасові заходи до пред'явлення позову або до початку розгляду справи за участю іншої сторони (відповідача) шляхом: винесення ухвали про огляд приміщень, в яких, як припускається, відбуваються дії, пов'язані з порушенням авторського права і (або) суміжних прав; накладення арешту і вилучення всіх примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), записаних виконань, фонограм, відеограм, програм мовлення, щодо яких припускається, що вони є контрафактними, засобів обходження технічних засобів захисту, а також матеріалів і обладнання, що використовуються для їх виготовлення і відтворення; накладення арешту і вилучення рахунків та інших документів, які можуть бути доказом вчинення дій, що порушують або створюють загрозу порушення (чи підтверджують наміри вчинення порушення) авторського права і (або) суміжних прав.

Як вбачається з матеріалів справи представник позивача, звертаючись до суду із заявою про застосування тимчасових заходів забезпечення позову, заявляє вимоги, одна з яких за своїм змістом та суттю є тотожною до вимоги, що міститься в позовній заяві, зокрема: вилучення у відповідачів ТОВ «Монастирський квас», ТОВ «МОНАСТИРСЬКИЙ КВАС БОТЛІНГ», та ТОВ «ДАРЛ», а також, з цивільного обороту всі екземпляри контрафактного товару - квасу «Вєркін квас класичний» та квасу «Вєркін квас похмільний», на індивідуальній упаковці якого зображено твір-персонаж «Вєрка Сердючка», авторські права на який належать позивачу, а також етикеток та рекламних матеріалів, на яких зображено твір-персонаж «Вєрка Сердючка».

Крім того, представником позивача, в силу ч. 3 ст. 53 ЗУ ЗУ «Про авторське право і суміжні права» не надано докази, що підтверджують про наявність очевидного ризику знищення доказів, які містяться або можуть міститися у відповідачів, докази відмови відповідачів у наданні позивачеві та/або його представникам необхідної інформації.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04.06.2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» судам слід вживати заходів забезпечення позову у справах про порушення авторського права і (або) суміжних прав, керуючись вимогами статей 151 - 154 ЦПК, та враховувати роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову". Крім того, слід виходити з положень статті 53 Закону N 3792-XII, що містить спеціальні підстави, способи та порядок вжиття заходів забезпечення позову в даній категорії справ.

Оскільки Законом N 3792-XII передбачено, що при вжитті заходів забезпечення позову суд повинен зазначити достатні підстави для того, щоб вважати, що відповідач є порушником авторського права і (або) суміжних прав, то ухвала суду не повинна містити висновки по суті спору, який виник, а також фактично наперед вирішувати спір по суті.

Таким чином, з огляду на те, що у представника позивача відсутні докази, які б вказували про наявність очевидного ризику знищення доказів, які містяться або можуть міститися у відповідачів, а також про наявність в останнього складнощів в отриманні та наданні зазначених вище доказів суду, та враховуючи те, що існує тотожність як за своїм змістом так і суттю окремих позовних вимог позивача та способу забезпечення позову, згідно заяви про застосування тимчасових заходів забезпечення позову, суд відмовляє в задоволенні даної заяви, оскільки вирішуючи питання щодо застосування обраних заходів забезпечення позову, суд даним забезпеченням позову ухвалить наперед рішення без розгляду справи по суті.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про застосування тимчасових заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирський квас», Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирський квас Ботлінг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарл» про захист авторських прав відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя Нікушин В.В.