Справа №2-4925/2009 02.12.2015 02.12.2015 02.12.2015
Провадження №22-ц/784/2559/15
Справа № 486/1479/14-ц
Провадження №22-ц/784/2559/1
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Доповідач у апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

02 грудня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів: Кутової Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання: Лівшенком О.С.,

за участю: заявника ОСОБА_3 та старшого державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_4, представника ПАТ ЕК «Миколаївобленерго» - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

старшого державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_4В (далі - відділ ДВС)

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2015 року, постановлену за скаргою ОСОБА_3 на неправомірні дії старшого державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_4В,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на неправомірні дії старшого державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_4

ОСОБА_3 в скарзі зазначала, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2009 року з неї на користь ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» стягнуто 1248 грн. 45 коп. збитків, 51 грн. витрат по сплаті судового збору та 250 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення у звязку з розглядом справи.

Виконавчий лист щодо примусового виконання вказаного рішення суду ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» отримало 14 грудня 2009 року.

21 жовтня 2014 року ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2014 року ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

Але 10 квітня 2015 року старшим державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_4 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа, виданого 14 грудня 2009 року.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_3 просила визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Щербатих М.В. про відкриття виконавчого провадження від 10 квітня 2015 року.

Ухвалою Ленінського районного суду від 28 вересня 2015 року скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Постановлено визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_4 від 10 квітня 2015 року про відкриття виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі старший державний виконавець відділу ДВС ОСОБА_4В просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 Державний виконавець посилається на те, що при постановленні ухвали суд не взяв до уваги обставини, які свідчать про пропуск ОСОБА_3 строку звернення до суду із даною скаргою, передбаченого ст. 385 ЦПК України. Крім цього, на думку державного виконавця, постанова про відкриття виконавчого провадження ним винесена правомірно, оскільки вказаний виконавчий лист предявлявся стягувачем до виконання і був повернутий в травні 2012 року. А тому відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строк предявлення даного виконавчого документу переривався.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з доведеності заявником обставин щодо безпідставного винесення державним виконавцем постанови від 10 квітня 2015 року про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 14 грудня 2009 року Ленінським районним судом ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» на виконання рішення цього ж суду від 16 листопада 2009 року.

Проте з таким висновком суду в повній мірі не можна погодитись із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2009 року на користь ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» із ОСОБА_3 стягнуто 1248 грн. 45 коп. збитків, 51 грн. витрат по сплаті судового збору та 250 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення у звязку з розглядом справи (а.с. 28).

Виконавчий лист щодо примусового виконання вказаного рішення суду 14 грудня 2009 року видано ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» (а.с.47).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року (далі Закон), виконавчі листи та інші судові документи підлягали предявленню до виконання протягом трьох років.

Постановою старшого державного виконавця від 10 квітня 2015 року за заявою стягувача ПАТ «Миколаївобленерго» від 08 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання вказаного виконавчого документа (а.с. 46).

Заперечуючи проти скарги ОСОБА_3, старший державний виконавець відділу ДВС ОСОБА_4 та представник ПАТ «Миколаївобленерго» в суді апеляційної інстанції пояснювали, що вказаний виконавчий лист предявлявся до виконання і був повернутий стягувачу в травні 2012 року. На підтвердження даної обставини державний виконавець та представник стягувача посилались на копію виконавчого листа з відповідною відміткою про його повернення стягувачу 29 травня 2012 року, вчиненою державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_6 (а.с.47, 74).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону строки предявлення виконавчого документу до виконання перериваються предявленням виконавчого документа до виконання.

Проте вказані обставини залишені поза увагою суду.

Згідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу на дії державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

В абзаці четвертому ст. 16 Пленуму Верховного Суду України № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути розяснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

В скарзі на дії державного виконавця Гриневич Н.Є. зазначала, що про винесення старшим державним виконавцем 10 квітня 2015 року постанови про відкриття виконавчого провадження їй стало відомо лише 08 липня 2015 року при ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження (а.с. 58).

Між тим, із пояснень старшого державного виконавця відділу ДВС у суді апеляційної інстанції, відомостей, зазначених на обкладинці виконавчого провадження, видно, що копію оскаржуваної постанови заявниця отримала 26 червня 2015 року, а із скаргою на дії державного виконавця звернулась 20 липня 2015 року (а.с. 43, 58).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд не звернув належну увагу на вказані обставини, не перевірив чи дотримано заявником строк звернення до суду із даною скаргою, передбачений ст. 385 ЦПК України, та чиє підстави для застосування наслідків пропуску такого процесуального строку, а також не зясував обставини щодо переривання строку на предявлення даного виконавчого документа, що відповідно до п.1 ч. 1 ст. 311 ЦПК України є підставою для її скасування і повернення справи на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2015 року скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції на новий розгляд.

Головуюча: К.О. Буренкова

Судді: Т.З. Кутова

ОСОБА_7