АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/2297/2015 Головуючий в І інстанції: Корецький Д.Б.
Категорія: 5 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року серпня місяця 18 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 26 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про визначення порядку користування підвальним приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

НОМЕР_1 липня 2014 року ОСОБА_2, діючий в інтересах ОСОБА_3, звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визначити порядок користування допоміжними приміщеннями, а саме підвалу літ.?А?, в житловому будинку АДРЕСА_2, що знаходиться у спільному користуванні співвласників квартир даного будинку.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_3 є співвласницею квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 03.09.2004 року. ОСОБА_4 є співвласницею квартири АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Вказав, що на підставі п.2 ст.10 Закону України ?Про приватизацію державного житлового фонду? від 19.06.1992 року, допоміжні приміщення стають об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, одночасно з приватизацією громадянами квартир. З технічного паспорту до квартири НОМЕР_1 вбачається наявність підвального приміщення, а факт розміщення підсобних приміщень та їх приналежність до власників квартир будинку НОМЕР_3 не визначено. На даний час між співвласниками квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2 склались відносини, що перешкоджають позивачці здійснювати своє право на користування допоміжними приміщеннями, а саме підвалом, розташованим під цим будинком, який належить всім співвласникам на праві спільної сумісної власності.

У своїй заяві від 28.04.2015 року, ОСОБА_5, діюча в інтересах ОСОБА_3, змінила позовні вимоги, просила визначити порядок користування приміщеннями підвалу у вказаному вище будинку відповідно до варіанту №5 висновку судової будівельно-технічної експертизи №64/14 від 06.04.2015 року та графічного додатку №5 до висновку, а саме: співвласнику квартири НОМЕР_2 ОСОБА_4 виділити у користування частину приміщення №ІІ площею 38,1кв.м; співвласнику квартири НОМЕР_1 ОСОБА_3, - частину підвального приміщення №ІІ площею 17,9кв.м та підвальне приміщення №ІІІ, площею 26,8кв.м; влаштувати цегляну перегородку в приміщенні №ІІ; влаштувати проріз в бутовій кладці шляхом розбирання закладеного силікатною цеглою прорізу (а.с.199, т.1).

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 26 червня 2015 року в задоволені позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючий в інтересах ОСОБА_3, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначив, що суд не звернув уваги на те, що підвальні приміщення можуть призначатись для експлуатації лише окремих квартир та побутового обслуговування їх мешканців, а не мешканців всього багатоквартирного будинку. Вважає, що підвальне приміщення придатне для використання лише для господарських потреб, оскільки там відсутні інженерні мережі, а тому визначення порядку користування даним приміщенням між співвласниками квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2 не створить перешкоди в обслуговуванні будинку. Також вказав, що судом не було взято до уваги те, що визначення порядку користування підвальними приміщеннями відповідно до запропонованих експертом варіантів не порушує права інших співвласників будинку, оскільки кожен із них має окремий вхід, який забезпечує безперешкодний доступ до підвального приміщення.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Сторонами не заперечується, що будинок АДРЕСА_1 є 1-поверховим 4-квартирним будинком, під яким розташований підвал.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 03.09.2004 року квартира НОМЕР_1 вказаного будинку (квартира загальною площею 107,77кв.м.) належить на праві приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_3, позивачці по справі, та членам її сім'ї ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с.5, т.1).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22 вересня 1995 року ОСОБА_9, ОСОБА_4 і ОСОБА_10 є співвласниками квартири НОМЕР_2, що знаходиться у зазначеному будинку (а.с.12, т.1).

Судом першої інстанції встановлено та не заперечувалось сторонами, що будинок ?А? за вказаною адресою складається з квартир НОМЕР_4, НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_5.

Рішенням Суворовського районного суду від 18 липня 2007 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 08 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, виконавчого комітету Херсонської міської ради, Фонду комунального майна м. Херсона, треті особи: ОСОБА_10, ОСОБА_9, орган опіки та піклування Суворовської районної у м. Херсоні ради, ОСОБА_11 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності - встановлено, що підсобні допоміжні приміщення знаходяться у підвалі, які призначені для обслуговування і утримання будинку і тому передаються у спільну власність всіх громадян власниками квартир багатоквартирного будинку АДРЕСА_1. Даними судовими рішеннями свідоцтво про право власності від 03.09.2004 року в частині визнання права власності на підсобне приміщення, розташоване в підвалі площею 23,87кв.м та 17,12кв.м, визнано недійсним та скасовано (а.с.НОМЕР_1, 25-30, т.1).

Крім того, на розгляді суду перебувала інша цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: виконавчий комітет Херсонської міської ради, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області про усунення перешкод у користуванні приміщенням.

Рішенням Суворовського районного суду від 14 січня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 15 квітня 2013 року, позов ОСОБА_4 було задоволено. Зобов'язано ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які мешкають в квартирі АДРЕСА_1, усунути перешкоди в користуванні спільною власністю шляхом знесення перегородки, яка відокремлює підвальне приміщення площею 17,12кв.м., від несучої стіни, що знаходиться під квартирою АДРЕСА_3 (а.с.38, 39-40, т.1).

При розгляді цієї справи, судом першої інстанції було призначено судову будівельно-технічну експертизу, яка була проведена експертом ОСОБА_12 06.04.2015 року №64/14 (а.с.125-188).

Зазначеним висновком експертизи визначено загальну площу підвального приміщення будинку АДРЕСА_1 площею 172,6кв.м; загальна площа підвальних приміщень, розташованих під квартирами НОМЕР_1 і НОМЕР_2, складає 91,4кв.м; окрема площа підвальних приміщень, які знаходяться фактично під квартирами складає: 44,7кв.м під квартирою НОМЕР_1 та 38,1кв.м під квартирою НОМЕР_2; запропоновано п'ять варіантів порядку користування підвальними приміщеннями вказаного будинку між власниками квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2, графічне зображення яких наведено у додатках №1-№5 до висновку (а.с.157-158, т.1).

Позивачем у своїх уточненнях до позову обрано п'ятий варіант порядку користування підвальними приміщеннями вказаного будинку між власниками квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2, за яким співвласнику кВ.НОМЕР_2 пропонується виділити у користування частину приміщення №ІІ, площею 38,1кв.м, а співвласнику квартири НОМЕР_1 частину підвального приміщення №ІІ, площею 17,9кв.м, підвальне приміщення №ІІІ, площею 26,8кв.м за умови необхідного перепланування, а саме: влаштувати цегляну перегородку в приміщенні №ІІ, влаштувати проріз в бутовій кладці шляхом розбирання закладеного силікатною цеглою прорізу; графічне зображення даного варіанту наведено у додатку №5 (а.с.159-160, т.1).

Крім того, в матеріалах справи наявний звіт ПП ?Комплекспроект? від 04.08.2014 року експерта ОСОБА_13 (кваліфікаційний сертифікат №2681 від 10.10.2013 року) про проведення технічного огляду будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкту - підвального поверху житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.46-60).

Результатом проведення технічного обстеження вказаного об'єкту встановлено, що конструкції підвального поверху знаходяться в задовільному стані. Проведення будівельних робіт в підвалі (встановлення перегородок, стін і т.д.) не рекомендовано, оскільки основу фундаменту складають ґрунти ІІ типу просідання, нестабільні, з непередбачуваними процесами в них при будь-якій зміні теперішнього їх стану. Ні будівельні норми та стандарти, ні геологічні умови майданчика не дають можливості виконати поділ підвального приміщення між власниками. Вказані підвальні приміщення використовувались для зберігання вугілля та дров (а.с.51-52, т.1).

Таким чином, спірне приміщення є підвалом багатоквартирного одноповерхового житлового будинку, тобто допоміжним приміщенням, яким користуються усі наймачі квартир у будинку для зберігання вугілля та дров, тобто ці допоміжні приміщення призначені для забезпечення експлуатації та обслуговування будинку і окремо не обліковуються.

Зазначене також встановлено вказаною вище ухвалою суду касаційної інстанції від 08.02.2012 року в іншій цивільній справі (а.с.25-30).

Відповідно до ст.382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

За визначенням ст.1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" допоміжні приміщення багатоквартирного будинку призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. Нежитлове приміщення - це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно - правових відносин.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд дійшов правильного висновку, що порядок розпорядження сумісним майном, в даному випадку, допоміжними приміщеннями підвалу, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1, мають здійснюватись лише за згодою всіх співвласників, яка може бути виражена у будь якій формі, встановленій ЦК для правочинів.

При цьому колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки позивачем та його представниками не надано жодного підтвердження того, що співвласниками інших квартир (зокрема квартир НОМЕР_4 і НОМЕР_5) за вказаною адресою надано згоду на визначення порядку користування приміщеннями підвалу будинку АДРЕСА_1, а також згоду на переобладнання опорних конструкцій вказаного будинку, то підстави для задоволення позову відсутні.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на звіт ПП ?Комплекспроект? від 04.08.2014 року про проведення технічного огляду будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкту про те, що основу фундаменту складають ґрунти ІІ типу просідання, нестабільні, з непередбачуваними процесами в них при будь-якій зміні теперішнього їх стану, що не враховано висновком експерта №64/14 від 06.04.2015 року при рекомендаціях встановлення в підвалі цегляних перегородок і розбирання прорізу в бутовій кладці, закладеного силікатною цеглою.

Отже, позовні вимоги про визначення порядку користування підвальними приміщеннями не ґрунтуються на нормам чинного законодавства, а тому суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши обставини справи та давши належну оцінку доказам у справі, прийшов до вірного висновку про відмову в задоволені позову.

Доводи апеляційної скарги до уваги не приймаються, як такі, що не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують. Зокрема, посилання заявника на те, що підвальні приміщення можуть призначатись для експлуатації лише окремих квартир та побутового обслуговування їх мешканців, а не мешканців всього багатоквартирного будинку не приймаються до уваги, оскільки спростовуються нормами ст.382 ЦК України. Посилання заявника на те, що підвальне приміщення придатне для використання лише для господарських потреб, оскільки там відсутні інженерні мережі, а тому визначення порядку користування даним приміщенням між співвласниками квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2 не створить перешкоди в обслуговуванні будинку, також не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено, що зазначені приміщення використовувались для господарських потреб всіх співвласників квартир, зокрема для зберігання вугілля, дров тощо. Посилання ж на те, що визначення порядку користування підвальними приміщеннями відповідно до запропонованих експертом варіантів не порушує права інших співвласників будинку, оскільки кожен із них має окремий вхід, який забезпечує безперешкодний доступ до підвального приміщення, також не може бути прийнято до уваги, оскільки не є підставою для скасування судового рішення, спростовуються запереченнями відповідача, крім того, для зазначеного варіанту необхідно перепланування приміщень, що не рекомендовано експертом ОСОБА_13 на ґрунтах ІІ типу просідання, нестабільних, з непередбачуваними процесами.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України це є підставою для залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 26 червня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: