ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/4773/15-ц
Провадження 2/636/2231/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

07 грудня 2015 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панаід І.В.

за участю секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Кононенко, буд.16, посилаючись на те, що їй на праві власності належить вищевказаний житловий будинок, відповідач у зазначеному будинку не проживає, не несе витрат по його утриманню, а отже має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач до зали судових засідань не зявилась, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої заявлені нею позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, та висловилась про відсутність в неї заперечень проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення на адресу його реєстрації судових повісток про виклик.

Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Спираючись на наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач є власницею житлового будинку, що знаходиться у місті Чугуєві Харківської області, вул. Кононенко, буд. 16, що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.12.1999 р., посвідченим приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу, реєстровий № 3061 (а.с.6).

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У зазначеному житловому приміщенні, власником якого є ОСОБА_1, проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_2, однак останній вже більше восьми років в спірному будинку не проживає, що підтверджується довідкою вуличного комітету про встановлення факту не проживання ОСОБА_3 за місцем реєстрації.(а.с.7).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника втрачає право на користування житлом в будинку (квартирі), що належить громадянину на праві власності, у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю сторін.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сімї права користування помешканням.

Враховуючи, що відповідач є членом сімї власника домоволодіння, та з огляду на відсутність доказів наявності між сторонами домовленості про збереження за відповідачем права користування житлом понад строк, встановлений ч.2 ст. 405 ЦК України, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач понад встановлений ч. 2 ст. 405 строк не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, що є підставою для визнання його таким що втратив право користування цим приміщенням.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 16, 319, 321, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 209, 213 - 215, 223, 224 Цивільного процесуального кодексу України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у буд. №16 по вул. Кононенко, в м. Чугуїв, Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя