Справа № 585/2510/15-ц
Номер провадження 2/585/907/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої - судді Очиргораєвої О.М.,

при секретарі: Рибіній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни в режимі відеоконференцзвязку справу за позовом ОСОБА_1 до завідуючої канцелярією Роменської виправної колонії № 56 ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з завідуючої канцелярією Роменської виправної колонії № 56 ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі 3000 грн., завданої внаслідок порушення його прав на відправлення звернень до органів державної влади від 18.12.2012 року.

Свої вимоги мотивував тим, що 18.12.2012 року він подав начальнику сектору довічного позбавлення волі ОСОБА_3 пять звернень до органів державної влади, три з яких адресатам направлені не були. За результатами розгляду його скарги на протиправність дій Роменської ВК-56 Роменським міжрайонним прокурором були встановлені винні особи завідуюча канцелярією Роменської ВК-56 ОСОБА_2 і начальник сектору довічного позбавлення волі ОСОБА_3, які були притягнуті до дисциплінарної відповідальності. Так як ОСОБА_2 є субєктом владних повноважень і допустила протиправну бездіяльність, то вона має відшкодувати йому заподіяну моральну шкоду, яка полягає у позбавленні позивача можливості реалізувати свої наміри щодо захисту його порушених прав та законних інтересів у державних органах. Внаслідок такої бездіяльності у позивача довгий час тривала нервова напруга він втратив сон та працездатність, що призвело до тривалих фізичних і душевних страждань. Тому просив стягнути з відповідача на його користь 3000 грн. моральної шкоди, тобто за кожне невідправлене звернення по 1000 грн.

В судовому засіданні, яке було проведене через відеоконференцзвязок, позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, мотивуючи тим, що кореспонденції від ОСОБА_1 для відправлення вона не отримувала, моральна шкода позивачем не доведена, доказів про те, що він звертався до лікаря за медичною допомогою позивач не надав. Окрім цього, вона не вважає себе належним відповідачем по справі, так як на момент ніби-то вчиненої нею бездіяльності, про яку в позові вказує ОСОБА_1, вона перебувала в трудових відносинах з Роменської ВК-56 і виконувала свої трудові обовязки. Тому, посилаючись на ч. 1 ст. 1172 ЦК України, просила замінити її на належного відповідача Роменську ВК-56.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та свідка ОСОБА_4, а також дослідивши матеріали справи дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна в Роменській виправній колонії (№ 56) (а.с. 5).

З листа Роменського міжрайонного прокурора Винника О.В. № 101/12 від 15.02.2013 року суду стало відомо, що 18.12.2012 року засуджений ОСОБА_1 передав для відправлення начальнику відділення ОСОБА_3 5 листів, а останній здав їх в канцелярію для реєстрації і відправлення за належністю адресатам. Але завідуюча канцелярією ОСОБА_2 3 листа не зареєструвала і не відправила в 3-денний термін, а повернула начальнику відділення. Тобто ОСОБА_2 і ОСОБА_3 неналежно виконали службові обовязки, порушили вимоги законодавства, в звязку з чим були притягнуті до дисциплінарної відповідальності (а.с. 6).

Свідок ОСОБА_4 начальник медичної частини Роменської ВК-56, суду пояснив, що в лютому 2011 року ОСОБА_1 звертався до лікаря зі скаргами на підвищений тиск, а починаючи з 03.02.2011 року більше з приводу гіпертонії не звертався. У 2013 ОСОБА_1 році звертався до стоматолога, а у 2014 році звертався до психіатра і терапевта. На сьогоднішній день стан здоровя ОСОБА_1 задовільний.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1172 ЦК України - юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

В судовому засіданні було встановлено та підтверджено достовірними доказами, що ОСОБА_2 на час встановлення обставин неналежного виконання нею службових обовязків працювала на посаді завідуючої канцелярією Роменської ВК-56, тобто перебувала в трудових відносинах з Роменською ВК-56 і виконувала свої посадові обовязки з реєстрації та відправки кореспонденції.

Позивач в судовому засіданні не погодився на заміну відповідача ОСОБА_2 на належного Роменську виправну колонію № 56 і наполягав на задоволенні позову саме до ОСОБА_2

Доказів того, що саме ОСОБА_2, як завідуюча канцелярією Роменської ВК-56, є належним відповідачем по даній справи згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України ОСОБА_1 не надано.

З рішення Роменського міськрайонного суду від 05.12.2014 року по справі № 585/3918/14-ц (№ 2/585/1204/14) (а.с. 26 - 27), та ухвали Апеляційного суду Сумської області від 13.02.2015 року (а.с. 33) суду відомо, що позивач ОСОБА_1 вже звертався з аналогічними позовними вимогами про стягнення 5000 грн. моральної шкоди до Роменської ВК-56, де ОСОБА_2 і ОСОБА_3 виступали як треті особи, але при розгляді скарги в Апеляційному суді Сумської області ОСОБА_1 відмовився від позову до Роменської ВК-56 і провадження у тій справі було закрито, а рішення Роменського міськрайонного суду від 05.12.2014 року про відмову в задоволенні позову було скасовано.

Враховуючи ту обставину, що в силу ч. 1 ст. 33. ЦПК України, суд за власною ініціативою не може замінити первісного відповідача на належного, а також те, що позивачу ОСОБА_1 були розяснені наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч. 3 ст. 206 ЦПК України, про що зазначено в ухвалі Апеляційного суду Сумської області від 13.02.2015 року, а даний позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_2 не можуть бути задоволені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 205, 209, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1167, 1172 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до завідуючої канцелярією Роменської виправної колонії № 56 ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис...

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_5