РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/12439/15-ц

пр. № 2/759/5362/15

07 грудня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Борисенко А.М., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Піщанський РВ УМВС України у Вінницькій області про визнання права власності на рухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 07.08.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Піщанський РВ УМВС України у Вінницькій області про визнання права власності на рухоме майно.

В обґрунтування позову, позивачем зазначено, що в липні 2014 року, між позивачем та відповідачем досягнуто згоди зі всіх умов договору купівлі-продажу легкового автомобіля НОМЕР_1 по оголошенню через Інтернет сайт «Авторинок», за 16000,00 грн.

Договір купівлі-продажу не оформляли, була домовленість, що власник оформить довіреність, проте, пізніше відповідач зателефонував та повідомив, що поїхав в інше місто. Оскільки фінансової можливості надовго залишатись в м. Києві у позивача не було він повернувся до дому.

Таким чином, відповідач передав позивачу лише технічний паспорт, оформлений на його імя та зареєстрований в УДАІ №5 м. Києва. З того часу, як стверджує позивач, він користувався даним автомобілем в межах Піщанського району.

21.01.2015 року, близько о 10 годині на автодорозі ТО2-3337 км.+250 на блок посту «Рудниця», позивача зупинили для перевірки документів, тоді і зясувалось, що ідентифікаційний номер кузова машини не співпадає з тим, що вказаний в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. У звязку з чим, було відкрито кримінальне провадження. 21.04.2015 року дане кримінальне провадження було закрито, оскільки досудовим органом встановлено відсутність в діях позивача складу кримінального правопорушення.

Окрім того, як зазначив позивач, він не перевіряв ідентифікаційний номер кузова машини з тим, що вказаний в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Також стало відомо проте, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України, під час кримінального провадження. Під час кримінального провадження автомобіль було вилучено, та знаходиться на даний час на штраф площадці. В звязку з чим, позивач позбавлений можливості ним користуватись, а тому змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на даний автомобіль.

З огляду на зазначені обставини, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні 07.12.2015 року представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач до суду двічі не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Представник третьої особи Піщанського РВ УМВС України у Вінницькій області у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 420995, виданого МРЕО-5 м. Києва, 07.06.2011 року, власником автомобіля марки «марки «Volkswagen Vento», д.н.з АА4975КО, 1997 року випуску є відповідач ОСОБА_3 (а.с. 6).

21.04.2015 року слідчим СВ Піщанського РВ УМВС України у Вінницькій області, винесено постанову про закриття кримінального провадження №000022 внесеного до ЄДРДР 25.01.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України, в звязку з встановленням відсутності в діяння ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (а.с.7).

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно пунктів 1-4 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена й постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 р. №1388, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, згідно з п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до п. 8 зазначених Правил державна реєстрація транспортних засобів здійснюється за умови його попереднього зняття його з обліку в підрозділі ДАІ.

Згідно з п. 40 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду.

Судом встановлено, що спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, залишався зареєстрованим за ОСОБА_3. Заява від останнього про зняття з обліку автомобіля не подавалась і його огляд органами ДАІ не здійснювався.

Пунктом 42 Правил передбачено, що у разі коли транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис: "Транспортний засіб знято з обліку для реалізації".

Відповідно до п. 8 зазначених Правил, правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема: довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з до датком №1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль.

Сукупність зібраних судом доказів свідчить про те, що в установленому порядку договір купівлі-продажу спірного автомобіля його власником ОСОБА_3 та позивачем укладений не був.

Доводи позивача про те, що підставою для визнання власності на автомобіль є те, що він не перевіряв ідентифікаційний номер кузова машини з тим, що вказаний в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, та те що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України, про що він дізнався під час кримінального провадження, та те, що знаходиться на даний час на штраф площадці, в звязку з чим, позивач позбавлений можливості ним користуватись, є безпідставним, оскільки суперечить вищезазначеним вимогам закону.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208, 328 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Піщанський РВ УМВС України у Вінницькій області про визнання права власності на рухоме майно - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ключник