Справа № 219/9213/15-ц
Провадження № 2/219/3866/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.12.2015 року м. Артемівськ
Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Конопленко О.С.
за участю секретаря Азямової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Артемівська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 07 серпня 1993 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Шлюбні відносини між сторонами не склалися з причини невідповідності характерів, відсутності спільних інтересів та поглядів на життя, що призвело до припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та ведення спільного господарства. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Оскільки у сторін є двоє неповнолітніх дітей, позивач була вимушена звернутися з зазначеною позовною заявою до суду.
У судове засідання сторони не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, позивачка звернулась на адресу суду з письмовою заявою, у якій просила справу розглянути за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином судовими повістками, які були направлені відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України на адресу за місцем його реєстрації.
На підставі ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Відповідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_2, з 07 серпня 1993 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії VI-НО № 374443 (а.с. 13).
Судом встановлено, що у сторін від шлюбу народилися діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, копії яких маються в матеріалах справи (а.с. 10, 11, 12).
Згідно зі ст. 120 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.
Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі ст. 112 СК України, судом зясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є відсутність взаєморозуміння, фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання в подальшому підтримувати шлюбні стосунки.
Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого цей позов підлягає задоволенню.
Сторонами не заявлено про спір щодо спільного майна.
З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що при одруженні позивач змінила дівоче прізвище «Зирка» на прізвище чоловіка «Славченко». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачем не заявлено вимогу про відновлення її дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте в шлюбі «Славченко».
На підставі викладеного, керуючись статтями 57, 60,131, 209, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 104, 112, 120 Сімейного Кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 07 серпня 1993 року в виконкомі Сіверської міської ради, актовий запис за № 66.
Прізвище позивача ОСОБА_1, змінене нею під час реєстрації шлюбу, залишити без змін, а саме «Славченко».
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти діб з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.С.Конопленко