Провадження № 2-з/761/464/2015
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача, про забезпечення позову шляхом забезпечення виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2012 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позивач зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 16.12.1995 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2010 року, шлюб був розірваний. Від даного шлюбу мають двох дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В позовній заяві зазначено, що позивачем та відповідачем у шлюбі за спільні кошти подружжя було придбане майно, до якого також відноситься трикімнатна квартира АДРЕСА_1; паркувальне місце АДРЕСА_4.

При розгляді справи позивач неодноразово змінювала та уточнювала позовні вимоги.

У останніх уточнених позовних вимогах на 08 червня 2015 року позивач просила поділити майно у такому варіанті:

1.Виділити їй у власність з урахуванням інтересів з Відповідачем - ОСОБА_2 - дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем - частку майна в спільному майні подружжя, як колишньої дружини ОСОБА_2, у вигляді права власності на частину в розмірі 4/4 (чотири четвертих) від індивідуально визначеного майна - квартири АДРЕСА_1 вартістю 1 569 000 грн. (один мільйон п'ятсот шістдесят дев'ять тисяч гривень);

2.Визнати за ОСОБА_2 право власності на 50% від грошових коштів триманих ним від відчуження 75% та 25% часток в статутному капіталі ТОВ «Медичний центр «Гемафонд» в розмірі 325 000 грн. (триста двадцять п'ять тисяч гривень);

3.Визнати за ОСОБА_2 право власності на паркувальне місце АДРЕСА_4, вартістю 225 000 грн. (двісті двадцять п'ять тисяч гривень);

4.Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 50% від грошових коштів отриманих ОСОБА_2 від відчуження 75% та 25% часток в статутному капіталі ТОВ «Медичний центр «Гемафонд» в розмірі 325000 грн. (триста двадцять п'ять тисяч гривень);

5.Визнати набуті ОСОБА_2 50% від грошових коштів, отриманих ним від відчуження 75% та 25% часток в статутному капіталі ТОВ «Медичний центр «Гемафонд» що сумарно складають 325000 грн. (триста двадцять п'ять тисяч гривень) безпідставно набутим майном;

6.Визнати за ОСОБА_1 право на отримання від ОСОБА_2 безпідставно набутих грошових коштів разом з трьома процентами річних та встановленим індексом інфляції за весь час користування безпідставно набутим майном, що сумарно складає 528 413 грн. (п'ятсот двадцять вісім тисяч чотириста тринадцять гривень).

7.Визнати за ОСОБА_1 право на отримання від ОСОБА_2 безпідставно набутих грошових коштів разом з трьома процентами річних та встановленим індексом інфляції за весь час користування безпідставно набутим майном, що сумарно складає 528 413 гри. (п'ятсот двадцять вісім тисяч чотириста тринадцять гривень).

В зв'язку з прийняттям зменшення позовних вимог судом виключено треті особи компанія «Мелтон Консорціум Лімітед», Акціонерний комерційний банк «Райффайзен України» (Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» в справі.

У запереченнях (а.с. 46, 47 том-1) відповідач стверджує, та не заперечує ті обставини позову що спільною власністю подружжя є: трикімнатна квартира АДРЕСА_1 та паркувальне місце АДРЕСА_4.

До того ж в запереченні зазначено щодо іншого майна подружжя вони не є власниками, оскільки це майно належить іншим особам. Відповідач просив визнати право власності за кожним порівну у ідеальних частках на спільно нажите майно.

В липні 2015 року до суду надійшла заява позивача, про забезпечення позову шляхом забезпечення виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Відповідно ст. 153 ЦПК України, суд розглядає заяву не пізніше двох днів з дня її подання.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на викладене суд вважає дану заяву позивача в частині виконання рішення суду а саме: ухвали суду від 08 квітня 2013 року якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 не обгрунтованую.

Так як, відповідно до статті 14 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Пунктом 2 частини 2 ст. 17 цього ж Закону передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Тому суддя перевіривши аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником, матеріали цивільної справи № 2610/23391/2012, вважає що в задоволенні заяви позивача, про забезпечення позову шляхом забезпечення виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ майна подружжя) в частині слід відмовити.

Беручи до уваги те, що сторонами по справі з їх пояснень та заперечень в судових засіданнях визнано придбане спільне майно до якого належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1, та паркувальне місце АДРЕСА_4. Рішення по цивільній справі № 2610/23391/2012, судом не винесено.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи у заявника є підстави побоюватись, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду по справі.

Суд вважає заяву позивача, про забезпечення позову в частині шляхом накладення арешту на паркувальне місце АДРЕСА_4 слід задовольнити.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд допускає ухвалу до негайного виконання.

Роз'яснити заявнику, щодо виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2013 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 їй необхідно звертатися до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 14, 151, 152, 153 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», -

у х в а л и в:

Заяву позивача, про забезпечення позову шляхом забезпечення виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ майна подружжя шляхом накладення арешту на машиномісце АДРЕСА_4.

Стягувач: ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Боржник: ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2. Копію ухвали про накладення арешту направити для виконання до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві, розташованого за адресою: 01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-д.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: О.Ф. Малинников.