АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач-Чобіток А.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» про повернення банківського вкладу,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року позивач пред»явив вказаний позов до відповідача та зазначала,що 27 листопада 2013 року між нею та ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» укладено договір про відкриття депозитного рахунку (вклад «Стабільний») №263/05/535754 в рамках договору банківського обслуговування, предметом якого є розміщення позивачем у відповідача депозитного вкладу в сумі 700 000 доларів США строком до 27 листопада 2016 року (36 місяців) з процентною ставкою у розмірі 7,1% річних.

На виконання умов договору вона розмістила вклад в указаній сумі, а відповідач в свою чергу зобов»язався повернути на її вимогу у будь - який час протягом строку дії договору.

Посилаючись на те, що відповідач на звернення 07 листопада 2014 року щодо повернення депозитного вкладу та процентів погодився повернути лише проценти за вклад та безпідставно відмовив у поверненні самого вкладу, пославшись на введені обмеження у видачі грошових коштів з поточних та депозитних рахунків клієнтів,позивач просила стягнути з банку на її користь 700 000 доларів США, зобов»язавши видати кошти готівкою одноразовою операцією через касу ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року позов задоволено. Вирішено стягнути з ПАТ«Дочірній банк Сбербанку Росії» на користь позивача готівкою одноразовою операцією через касу належні їй кошти у сумі 700 000 доларів США, розміщені згідно з договором № 263/05/535754 від 27.11.2013 року про відкриття депозитного рахунку (вклад «Стабільний») в рамках договору щодо банківського обслуговування.

В апеляційній скарзі представник відповідача просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове,яким відмовити в задоволенні позову. Зазначав, що судом при вирішенні спору не враховані умови, які передбачені договором про відкриття депозитного рахунку (вклад «Стабільний») в рамках договору щодо банківського обслуговування від 27.11.2013 року, повернення вкладу, відповідно до яких повернення вкладу здійснюється банком у безготівковій формі шляхом перерахування суми вкладу та нарахованих процентів за користування вкладом на поточний рахунок в день настання терміну повернення вкладу або в день дострокового повернення вкладу за ініціативною клієнта. До того ж вирішивши зобов»язати банк виплатити позивачу 700 000 доларів США готівкою одноразовою операцією,суд помилково не застосував постанову Правління НБУ від 29 серпня 2014 року №540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», якою встановлено обмеження для банків щодо видачі (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення грошових коштів у сумі 700 000 доларів США. Сягнуто з ПАТ«Дочірній банк Сбербанку Росії» на користь позивача грошові кошти,які знаходяться на поточному рахунку НОМЕР_1,відкритому на її ім»я за договором № 0753/980/Р про відкриття та обслуговування поточного (мультівалютного) рахунку в рамках договору щодо банківського обслуговування від 27 листопада 2013 року в сумі 700 000 доларів США..В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 жовтня 2015 року рішення апеляційного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року скасовано,а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 27.11.2013 року, між ОСОБА_3 та ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» укладено Договір № 263/05/535754 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Стабільний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування, за умовами якого Клієнт, ОСОБА_3 , перераховує з Поточного (мультивалютного) Рахунку у доларах США, відкритого в рамках Договору НОМЕР_1 про відкриття та обслуговування Поточного (мультивалютного) Рахунку в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 27.11.2013 року , а Банк приймає на Депозитний рахунок вклад у розмірі 700 000 доларів США на термін до 27.11.2013 року із сплатою 7,1 річних.

Пунктом 3.3.3.3 Умов банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Росії», повернення вкладу здійснюється банком у безготівковій формі шляхом перерахування суми вкладу та нарахованих за користування вкладом процентів на поточний рахунок в день настання терміну повернення вкладу або в день дострокового повернення вкладу за ініціативою клієнта. Днем повернення вкладу вважається день списання коштів з депозитного рахунку. При цьому вклад та проценти зберігаються банком на поточному рахунку до моменту їх витребування клієнтом. Після повернення вкладу депозитний рахунок закривається в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Згідно з платіжним дорученням в іноземній валюту або банківських металах №96694863, а також квитанцією № 96694797 , виданих відповідачем, 27.11.2013 року позивач виконала умови вказаного Договору.

07.11.2014 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача з заявою про дострокове повернення вкладу.

Листом за № 254/7/50-1 від 27.11.2014 року ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» відмовило позивачу у видачі коштів готівкою одноразовою операцією у відповідній валюті та сумі через касу відділення банку з посиланням на Постанову Правління Національного банку України «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», якою встановлено обмеження для банків щодо видачі (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ.

При цьому , відповідачем 27.11.2014 року перераховано з депозитного рахунку на поточний рахунок позивача вклад з відповідними відсотками у розмірі 748 627,85 доларів США, що підтверджується випискою по особовим рахункам ( а.с. 15 ).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 шляхом стягнення з відповідача на її користь готівки одноразовою операцією через касу належні їй кошти у сумі 700 000 доларів США, розміщені згідно Договору № 263/05/535754 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Стабільний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з вимогами ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка ( глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу, застосувавши положення ст. 1074 ЦК України. При цьому судом зазначено, що відмова відповідача у видачі вкладу у зв»язку з встановленням Національним банком України певних обмежень не ґрунтується на положеннях Цивільного Кодексу України та порушує права позивача, гарантовані ст. 41 Конституції України.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні даної справи судом вірно застосовано положення про договір банківського рахунку, проте прийшовши до вказаного висновку суд невірно вважав, що кошти підлягають стягненню згідно з договором № 263/05/535754 від 27.11.2013 року про відкриття депозитного рахунку (вклад «Стабільний») в рамках договору щодо банківського обслуговування .

Так, зобов'язальні відносини, як і інші цивільні правовідносини, виникають з обставин, передбачених законом як юридичні факти.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.

За положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У даній справі, пунктом 3.3.3.3 Умов банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Росії», повернення вкладу здійснюється банком у безготівковій формі шляхом перерахування суми вкладу та нарахованих за користування вкладом процентів на поточний рахунок в день настання терміну повернення вкладу або в день дострокового повернення вкладу за ініціативою клієнта. Днем повернення вкладу вважається день списання коштів з депозитного рахунку. При цьому вклад та проценти зберігаються банком на поточному рахунку до моменту їх витребування клієнтом. Після повернення вкладу депозитний рахунок закривається в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Отже, аналіз зазначених вище правових норм та умов Договору № 263/05/535754 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Стабільний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 27 листопада 2013 року дає підстави для висновку про те, що відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання банку перед позивачем за договором банківського вкладу (депозиту) припинились 27 листопада 2014 року з моменту перерахування відповідачем на поточний рахунок останньої суми вкладу з нарахованими відсотками за її заявою про дострокове повернення вкладу.

Як вже зазначалось вище, 27.11.2013 року позивачем з ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» укладено Договір № 0753 про відкриття та обслуговування Поточного (мультивалютного) Рахунку в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 27.11.2013 року, відповідно до якого Банк відкриває Клієнту Поточний рахунок № 0753 та здійснює розрахунково-касове обслуговування Клієнта.

Статтею 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

При цьому відповідно до статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду, у випадках встановлених законом.

Таким чином, відмовивши 27.11.2014 року листом за № 254/7/50-1 ОСОБА_3 у видачі коштів у відповідній валюті та сумі з підстав набрання чинності Постанови Правління НБУ від 29 серпня 2014 року №540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», яка не є актом цивільного законодавства України у розумінні ст. 4 ЦК України, відповідач діяв всупереч вимогам діючого законодавства та в порушення умов Договору НОМЕР_1 про відкриття та обслуговування Поточного (мультивалютного) Рахунку в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 27.11.2013 року.

При цьому умовами вказаного Договору не передбачено списання коштів з поточного рахунку за розпорядженням клієнта «одноразовою операцією», в зв»язку з чим вказана вимога є безпідставною.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом стягнення коштів в сумі 700 000 доларів США з поточного рахунку позивача з виключенням посилань на стягнення коштів одноразовою операцією.

Керуючись ст.ст. 304,307,309,313,314,316,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» задовольнити частково

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» на користь ОСОБА_3 грошові кошти, які знаходяться на поточному рахунку НОМЕР_1, відкритому на ім»я ОСОБА_3 за договором № 0753/980/Р про відкриття та обслуговування поточного (мультівалютного) рахунку в рамках договору щодо банківського обслуговування від 27 листопада 2013 року в сумі 700 000 доларів США .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -