Справа № 369/3494/15 Головуючий у І інстанції Волчко А.Я.
Провадження № 22-ц/780/4305/15 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 26 30.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Приходька К.П.,

суддів Голуб С.А., Верланова С.М.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2015року за позовом Публічного акціонерного товариства « Комерційний банк « Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановила:

у грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між позивачем та відповідачами 18.09.2008 року було укладено кредитний договір №329/ЖР/50/2008-840, відповідно до якого згідно з умовами якого позивач надав ОСОБА_3 кредит у сумі 101 655 доларів США 60 центів із розрахунку 14,29% на рік строком до 11.09.2028 року.

Відповідно до договору поруки від 18.09.2008 року ОСОБА_2 зобов'язався відповідати перед позивачем, як солідарний боржник.

Згідно п.1.2 договору поруки ОСОБА_2 зобов'язався відповідати перед позивачем в повному обсязі, за неналежне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 329/ЖР/50/2008-840 від 18.09.2008 року.

Так, станом на 01.12.2014року відповідачем було прострочено виконання зобов'язання, щодо повернення за кредитним договором коштів та у нього виникла заборгованість у розмірі 113 253 долари США 74 центи та заборгованість за пенею та штрафом у сумі 225 244.39 грн.

Відповідно до п.4.2.4 кредитного договору позивач має право вимагати від ОСОБА_3 дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, якщо відповідач несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж.

Таким чином, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 1705195.09 грн. та заборгованість за пенею та штрафом у сумі 224 244.39 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства « Комерційний банк « Надра» заборгованість за кредитним договором № 329/ЖР/50/2008-840 від 18.09.2008 року за кредитом та відсотками в сумі 113253 долари США 74 центи, що еквівалентно за курсом НБУ 1705195.09 грн., та заборгованість за пенею та штрафом у сумі 100000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ « КБ «Надра» судові витрати у розмірі - 1827 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ « КБ «Надра» судові витрати у розмірі - 1827 грн.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2015 року. Зазначив, що рішення незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги представника відповідача посилається на те, що в судові засідання позивач не з'являвся, хоча був повідомлений належним чином, відтак місцевий суд був зобов'язаний винести ухвалу про залишення заяви без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, а саме правильність проведення розрахунків просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов.

Апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, надати суду докази, якими вона обґрунтовує свої вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо; солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.09.2008 року Відкрите Акціонерне Товариство КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне Акціонерне Товариство «КБ «Надра» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № 329/ЖР/50/2008-840, згідно з умовами якого позивач надав ОСОБА_3 кредит у сумі 101655 доларів США 60 центів із розрахунку 14.29% на рік строком до 11.09.2028 року.

Відповідно до договору поруки від 18.09.2008 року ОСОБА_2 зобов'язався відповідати перед позивачем як солідарний боржник.

Згідно п. 1.2 договору поруки ОСОБА_2 зобов'язався відповідати перед позивачем в повному обсязі, за неналежне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 329/ЖР/50/2008-840 від 18.09.2008 року.

Відповідачем станом на 01.12.2014 року порушені п.п.4.3.2,4.3.3 кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами.

Відповідно до п.4.2.4 кредитного договору позивач має право вимагати від ОСОБА_3 дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, якщо відповідач несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж.

Згідно до п. 5.2 кредитного договору у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 5.3 кредитного договору у разі порушення відповідачем вимог 4.3, за виключенням п.п.4.3.3,4.3.4, зокрема, порушення 4.3.14 кредитного договору, ОСОБА_3 зобов'язана сплатити банку штраф у розмірі 10 відсотків від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 цього договору, за кожен випадок.

На підставі викладеного у відповідача ОСОБА_3 станом на 01.12.2014 року утворилась заборгованість за кредитом та відсотками у сумі 113253 долари США 74 центи та заборгованість за пенею та штрафом у сумі 225244.39 грн., яка складається з : заборгованість за кредитом у розмірі 87998.99 долари США, що по курсу НБУ станом на 01.12.2014 року становить - 1324949.14 грн.; заборгованість по сплаті відсотків - 25254.75 доларів США, що по курсу НБУ станом на 01.12.2014 року становить - 380245.95 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 72187.52 грн.; штраф за порушення строків повернення кредиту - 153056.87 грн.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Виходячи зі змісту ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положеннями ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував умов кредитного договору та ним було прострочено внесення щомісячних платежів.

Відмовляючи у вимозі позивача стягнути з відповідачів штраф та пеню у розмірі 225 244,39 грн., за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку та зменшив розмір пені та штрафу до 100 000 грн., виходив з того, що позивач не зазначив, який саме з пунктів 4.2.4, 5.2, 4.3.3, 4.3.4 та 4.3.14 договору порушив позичальник, та не надав доказів на підтвердження такого порушення.

Доводи апелянта-відповідача про порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки повністю спростовуються зазначеними належними та допустимими доказами по справі.

За таких обставин, колегія судів, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку задовольнивши позов частково.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційні скарги слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційні скарги ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відхилити, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді