Справа № 202/8108/15-ц
Провадження № 2/0202/4876/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 листопада 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Чумак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та на дружину, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 16.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття на утримання непрацездатної дружини у розмірі 500 грн. з 16.10.2015 року до досягнення ОСОБА_3 трьох років, починаючи з 16.10.2015 року.

В позовній заяві позивач зазначила, що 11.10.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем та від шлюбу вони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що вони з відповідачем проживають окремо. Зазначає, що донька проживає разом з нею, а відповідач добровільно аліментів не сплачує, регулярної допомоги не надає. Разом з цим, позивач зазначила, що вона потребує матеріальної допомоги та посилаючись на ч. 2 ст. 84 СК України просить суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. до досягнення дитини трьох років та стягнути з відповідача 500 грн., сплачених витрат на правову допомогу.

У судове засідання позивач не зявилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву та викладені в ній обставини підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити їх.

Відповідач в судове засідання зявлявся, позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дитини. В задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на дружину просив відмовити в повному обсязі, у звязку із тим, що має на утриманні непрацездатну матір. Разом з цим, зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення витрат на надання правової допомоги також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження цих вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та на дружинупідлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-КИ № 285976, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 737.

Від шлюбу позивач та відповідач мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-КИ № 530129, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Судом встановлено, що згідно довідки № Т від 16.11.2015 року відповідач працює в ТОВ «Технооптторг - Трейд» на посаді фахівець з продажу та отримує щомісячно заробітну плату.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, з огляду на те, що спільна дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, враховуючи інші обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років., а ч. 6 ст. 84 СК України передбачено право на утримання дружинин, з якою проживає дитина і в разі розірвання шлюбу.

З огляду на те, що дитина проживає разом з позивачем, відповідач є працездатним, а матеріали справи не містять доказів, що відповідач має на утриманні інших осіб, за станом здоровя може надавати матеріальну допомогу, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьох років.

При вирішенні питання щодо розміру аліментів на утримання позивача ОСОБА_1 суд бере до уваги розмір щомісячного доходу зазначеного в довідці № Т від 16.11.2015 року, яка видана ТОВ «Технооптторг - Трейд», та виходячи з положень ст. 181 СК України вважає необхідним визначити стягнення аліментів на утримання дружини у частці від заробітку відповідача до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Судом також вирішується питання про розподіл судових витрат.

За змістом ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу входять до витрат, повязаних з розглядом справи.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача стосовно стягнення суми в розмірі 500 грн. за юридичні послуги, оскільки позивачем не надано суду належних доказів про здійснення витрат, а саме: договору про надання правової допомоги, квитанції, акту прийому-передачі послуг по договору.

На виконання приписів Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору, утім на виконання ч. 3 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 367 ЦПК України ст.ст. 75, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та на дружину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 16.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на її утримання в розмірі 1/8 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.10.2015 року і до досягнення дитиною трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 (двадцять) коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції.

Суддя: Г.В. Бєсєда