Ухвала

іменем україни

30 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Писана Т.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 13 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в:

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 13 жовтня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені додаткові витрати на лікування та витрати, що викликані із розвитком певних здібностей дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3 205 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Судами на підставі доказів, яким було дано належну оцінку, встановлено, що у зв'язку з навчанням та лікуванням дочки, виникли додаткові витрати, що полягають в оплаті цих послуг.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, керуючись статтями 180, 185 СК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позовних вимог та стягнення з відповідача Ѕ понесених позивачем витрат, які зумовлені особливими обставинами.

Встановлено, що місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про задоволення позову. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 13 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.О.Писана