Справа №: 343/2418/15-ц
Провадження №: 2/0343/1107/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача - ОСОБА_2, на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 800 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття.

Стягнути з відповідача на її користь витрати на надання правової допомоги в розмірі 300 грн.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом.

Свої вимоги мотивує тим, що 15 версеня 2011 року між нею, ОСОБА_1, та відповідачем - ОСОБА_2 було укладено шлюб, який вони зареєстрували у виконкомі Ріпненської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 3.

Від спільного проживання у них 01.10.2013р. народилася дочка - ОСОБА_3.

Не зважаючи на те, що офіційно вони з відповідачем перебувають у шлюбі, фактично вони проживають окремо.

Ні матеріальним забезпеченням, ні вихованням дочки відповідач не цікавиться. Знаючи, що малолітня дочка потребує постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків.

Оскільки дочка ще маленька вона не має можливості влаштуватись на роботу, щоб отримати додаткові доходи, а соціальної допомоги, яку вона отримує не вистачає на забезпечення мінімальних життєво необхідних потреб.

Відповідач не є інвалідом, він працездатна особа отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить.

Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводяться, тому може надавати фінансову допомогу дочці.

Враховуючі вказані обставини, просить суд при ухваленні рішення по даній справі вирішити стягнути з відповідача кошти (аліменти) на утримання їх малолітньої дочки у твердій грошовій сумі.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала зіславшись на викладені в позовній заяві обставини. Просила позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі , згідний оплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, 01.10.2013р.н., в розмірі 800 гривень.

Суд, вислухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

У відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Про те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання у них народилася 01.10.2013 року дочка ОСОБА_4 свідчать матеріали справи копія свідоцтва про шлюб, серії І-НМ №101426 від 15.09.2011р. (а.с.6), копія свідоцтва про народження ОСОБА_3, серії І-НМ №242395 від 04.10.2013р. (а.с.7).

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами погіршилися стосунки, вони проживають окремо, а неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивачки, з якою проживає.

Відповідач на даний час офіційно не працює, не перебуває в центрі зайнятості, як такий , що шукає роботу. Інших дітей або осіб, яких він зобов`язаний утримувати, окрім дочки, не має.

Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і розяснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Таким чином, виходячи із зазначеного принципу рівності обовязків обох батьків щодо дітей , кожен із них зобовязаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище ОСОБА_1,

матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, те, що він не працює, не має стабільного доходу, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобовязаний утримувати у відповідності до вимог Закону , а також те, що доказів щодо наявності у відповідача стабільного заробітку не надано, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 88,208, 209, 215, 218, 367 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,

Р І Ш И В:

Позов задоволити .

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2, 17.06.1983р.н., ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 коп., щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 26 листопада 2015 року і проводити до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 487.20 гривень судового збору .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1300,00грн. витрат за надання правової допомоги згідно квитанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя