Справа № 128/2287/15-ц
24 липня 2015 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,
при секретарі Воробей В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 05.10.2000 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12.01.2012 року було розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча на думку позивача має можливість надавати таку допомогу, оскільки фізично здоровий і працездатний, тому вона просить стягнути з нього аліменти в судовому порядку.
В судове засідання сторони не зявились.
Позивач ОСОБА_1 попередньо через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно (13.07.2015 року та 24.07.2015 року) не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Враховуючи зазначене, за згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши думку та позицію позивача, викладену у поданій нею до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2000 року, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12.01.2012 року було розірвано. (а.с. 5).
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 226820 (а.с. 4).
Син сторін ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 218, виданою виконкомом Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області 01.07.2015 року (а.с. 10).
Згідно позовної заяви, відповідач в добровільному порядку кошти на утримання сина не надає, хоча на думку позивача має можливість надавати таку допомогу, оскільки фізично здоровий та працездатний.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.
Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.
Визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка здорова та перебуває на утриманні матері.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, тому, зважаючи на те, що відповідач, будучи повідомленим належним чином про час і місце судового засідання, до суду не зявився та не надав суду відповідних даних на підтвердження стану свого здоровя та матеріального становища, які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів саме в такому розмірі, в якому просить стягнути з нього позивач, суд враховує наявні в позовній заяві відомості про нього, а саме: що відповідач фізично здоровий, а отже працездатний, та приходить до висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави - судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 158, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 26 червня 2015 року, і до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська