Справа №345/3638/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2015 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Мигович О.М.

секретаря Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в м. Калуш справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, суд

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з вищенаведеними позовом, свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №2-1994 від 24.09.2010 року підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину. Стягнення аліментів розпочато з 26.08.2010 року і повинно проводитись до повноліття дітей.

Згідно розрахунку заборгованості по виконавчому листу №2-1994/2010 від 24.09.2010 року, виданої відділом ДВС Калуського МРУЮ заборгованість ОСОБА_2 по аліментах станом на 31.08.2015 року не має, однак платежі сплачувались невчасно. Згідно з висновком спеціаліста незалежної аудиторської фірми «Аудит-Сервіс ІНК» від 14.09.2015 року сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за період прострочення сплати з 25.09.2010 року по 11.09.2015 року становить 28033,98 грн.

Відповідач неналежно виконує свій обовязок по сплаті аліментів на утримання дітей, невчасно та не в повному обсязі сплачує аліменти, тому позивачка просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей у розмірі 28033,98 грн. та 300 грн. за послуги спеціаліста.

У судове засідання представник позивачки ОСОБА_5 не зявився, однак подав суду заяву про те, що позов підтримує, а справу просить розглянути без його участі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, хоча повідомлявся про час та місце слухання справи.

Суд, за згодою представника позивача та враховуючи вимоги ст.ст.224-226 ЦПК України вважає, що справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті.

Суд, проаналізувавши докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що 24.09.2010 року Калуським міськрайониим судом Івано-Франківської області на підставі рішення суду від 24.09.2010 року видано виконавчий лист про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину. Стягнення аліментів розпочато з 26.08.2010 року і повинно проводитись до повноліття дітей.

Однак аліменти сплачував відповідач не в повному обсязі та несвоєчасно.

Згідно з висновком спеціаліста незалежної аудиторської фірми «Аудит-Сервіс ІНК» від 14.09.2015 року сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за період прострочення сплати з 25.09.2010 року по 11.09.2015 року становить 28033,98 грн. (а.с.15-27).

Відповідно до ст. 60 ЦК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п.22 розяснив, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Суду надано докази прострочення сплати аліментів відповідачем і виниклу у зв'язку з цим заборгованість. В свою чергу відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що прострочення по сплаті аліментів виникла не з його вини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити.

На підставі вищенаведеного, відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 196 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 79, 88, 84 ЦПК України, керуючись ст. ст. 213-215, 224-226 ЦПКУкраїни, суд,-

р і ш и в:

Позов задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жительки с.Сівка-Калуська, вул.Молодіжна,12 Калуського району Івано-Франківської області пеню за прострочення аліментів в сумі 28033,98 грн. та 300 грн. вартості послуг спеціаліста.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з часу проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте, судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: