Справа № 610/2932/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07.12.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Тімонової В.М.,

за участі секретаря Турченкової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою ,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визначення порядку користування квартирою №13 будинку №15 по вул. Жовтневій в м.Балаклія, Харківської області.

09.11.2015 року позивач уточнила позовні вимоги, просила суд визначити порядок користування вищезазначеною квартирою та виділити у користування: ОСОБА_1 - 2 житлові кімнати площею 11,7 кв.м. та 11,5 кв.м., разом 23,2 кв.м.; ОСОБА_2 - 1 житлову кімнату площею 18,1 кв.м.; ОСОБА_4 - 1 житлову кімнату площею 8,4 кв.м.; кухню, коридор, ванну кімнату та туалет залишити у загальному користуванні.

Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились. Від адвоката ОСОБА_5 надійшла заява, в якій вона просила слухати справу за її відсутністю, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій просила слухати справу за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з»явився неодноразово (15.10.2015 року, 23.10.2015 року, 12.11.2015 року, 23.11.2015 року та 07.12.2015 року), про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома, заперечень проти позовних вимог суду не надавав, тому суд на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України, враховуючи заяву представника позивача, вважає можливим провести слухання справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд дослідивши докази по справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним (ч.4 ст.41 Конституції України)

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ч.1 ст.316 ЦК України визначено, що правом власності є право власності особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Також ч.1 ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а згідно ч.2 ст.317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Власник володіє, користується своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України)

У відповідності до ч. 1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Як передбачено ч. 1, 3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ст.155 Житлового кодексу України, власник квартири або її частини не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням.

В той же час в ст.361 ЦК України зазначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.08.2005 року, виданого згідно розпорядження №20 від 07.04.2005 року, ОСОБА_1 та члени її сім»ї - чоловік ОСОБА_2 та син ОСОБА_2 мають на праві спільної часткової власності квартиру АДРЕСА_1, Харківської област. Спірна квартира має загальну площу 80,2 кв.м. (а.с.12-13).

Як вбачається з копії рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 25.03.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.8).

16.08.2012 року ОСОБА_6 помер.

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.02.2014 року приватним нотаріусом Балаклійського районного нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №148, після смерті ОСОБА_6 спадкоємцями належної йому 1/3 частки квартири №13, яка знаходиться у житловому будинку №15 по вул. Жовтневій в м.Балаклія Харківської області є: його мати ОСОБА_1 на 2/4 частки у спадщині, в тому числі з урахуванням ? частки у спадщині, від якої відмовилась на її користь дружина спадкодавця ОСОБА_3; батько ОСОБА_2 на ? частку у спадщині; син ОСОБА_4 на ? частку у спадщині. Свідоцтво про право на спадщину на 2/4 частки спадкового майна видано ОСОБА_1. Свідоцтва про право на спадщину на 2/4 частки вказаного майна не видавались (а.с.9,17).

Відповідно до ч.2,3,4,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно довідки №453, виданої КП БРР «Балаклійський житлокомунсервіс» 03.03.2015 року, в приватизованій квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 (власник особового рахунку) та її чоловік - ОСОБА_2 (а.с.13).

Відповідно до технічного паспорту, квартира АДРЕСА_1 розташована на 4-му поверсі 9-ти поверхового будинку та складається із 4-х кімнат житловою площею 49,7 кв.м., у тому числі: 1-а кімната площею 18,1 кв.м., 2-а кімната площею 8,4 кв.м., 3-я кімната площею 11,5 кв.м., 4-а кімната площею 11,7 кв.м., має кухню, коридор, ванну кімнату і вбиральню (а.с.14-16)

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначено, що у випадку неможливості виділити сторонам у натурі ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, може бути встановлений порядок користування приміщеннями квартири.

Ст. 104 ЖК України передбачає, що член сім'ї наймача має право вимагати укладення з ним окремого договору найму, якщо припадаюча на його частку житлова площа може бути виділена у вигляді приміщення, що відповідає вимогам ст. 63 ЖК України, тобто предметом договору найму житлового приміщення може бути ізольоване приміщення, що складається з однієї або декількох кімнат, при цьому розміром не менше встановленого для надання одній людині.

Ст. 48 ЖК України вказує, що житлові приміщення надаються громадянам в межах норми житлової площі, але не менше розміру, визначеного органами виконавчої влади на місцях, тобто не менше рівня середньої забезпеченості громадян житловою площею в даному населеному пункті.

В ст. 47 ЖК України і п. 53 діючих «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених ОСОБА_8 Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року N470 (зі змінами), передбачений максимальний (граничний) розмір житлової площі на одну людину, це 13,65 м2 і мінімальний не менше за рівень середньої забезпеченості громадян житловою площею в даному населеному пункті. Цей рівень визначається відповідними облвиконкомами. Рішенням Харківського облвиконкому ще з 1978 року на території Харкова і області цей рівень на одну особу встановлений в розмірі 8,3 м2.

Спірна квартира не може бути виділена співвласникам у натурі, однак для усунення спорів між співвласниками можливо встановити порядок користування спільною частковою власністю відповідно до часток кожного власника.

При вказаному позивачем порядку користування кімнатами у спірній квартирі, право власності відповідачів не буде порушуватись, так як вищезазначені кімнати не виділяються у власність і даним рішенням не проводиться поділ спірної квартири між співвласниками у натурі, в зв'язку з чим є підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідачами заперечень на позов суду не надано.

Керуючись ст.ст. 10, 11,60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.15,316,317,356,358,361 ЦК України, ст.155 ЖК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою - задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою №13 будинку №15 по вул. Жовтневій в м.Балаклія, Харківської області і виділити у користування:

ОСОБА_1 - 2 житлові кімнати площею 11,7 кв.м. та 11,5 кв.м., разом 23,2 кв.м.;

ОСОБА_2 - 1 житлову кімнату площею 18,1 кв.м.;

ОСОБА_4 - 1 житлову кімнату площею 8,4 кв.м.;

кухню, коридор, ванну кімнату та туалет залишити у загальному користуванні.

Рішення може бути оскаржене позивачем в строк 10 днів з дня отримання копії рішення шляхом подачі апггеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку в строк 10 днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області.

Повний текст рішення виготовлений 08.12.2015 року.

Суддя -