Провадження № 4-с/461/96/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015 р. Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.

при секретарі Турчин З.В.,

за участі представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» на дії та рішення державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Львівобленерго» у своїй заяві зазначає, що 19 листопада 2015 року ними отримано постанову старшого державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості у сумі 2667,42 гривень у зв'язку з пропущенням строку предявлення виконавчого документа до виконання. Вважає таку постанову протиправною, оскільки державним виконавцем не правильно обрахований строк. Просить суд скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязати прийняти до виконання виконавчий документ, відкрити виконавче провадження.

Представник ПАТ «Львівобленерго» в судовому засіданні підтримала скаргу, просила задовольнити.

Представник Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності державного виконавця на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.

Заслухавши представника ПАТ «Львівобленерго», дослідивши письмові документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

За нормами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені строки пред'явлення виконавчих документів до виконання, - протягом року, якщо інше не

передбачено законом.

Згідно статті 23 вищевказаного Закону строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання

після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з

моменту закінчення дії відповідної заборони.

Приписами статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до стаття 25 державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання

виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Судовим розглядом встановлено, що Галицьким районним судом міста Львова був виданий виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Львівобленерго» заборгованості у сумі 2667,42 гривень (а.с.6-7).

28 листопада 2012 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв'язку з відсутністю майна, на яке можливо було б звернути стягнення. При цьому, державним виконавцем відповідно до вимог статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.29).

В подальшому, стягувач звертався з заявами про примусове виконання рішення суду 09 січня 2013 року, 18 червня 2013 року, 28 жовтня 2013 року, 30 квітня 2014 року, 15 серпня 2014 року про що свідчить відмітка відділу ДВС (а.с.12-16).

22 серпня 2014 року стягувачу було відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання, оскільки стягнення згідно виконавчого документа є солідарним, стягувачу необхідно предявити на виконання судові накази на кожного солідарного боржника разом з заявами на примусове виконання (а.с.17).

Як вбачається з матеріалів справи, вказану постанову стягувач отримав 17 жовтня 2014 року (а.с.18).

05 жовтня 2015 року ПАТ «Львівобленерго» звернувся до відділу ДВС з наступною заявою про примусове виконання рішення суду(а.с.19).

Постановою від 23 жовтня 2015 року державний виконавець знову відмовив у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання, так як пропущений строк предявлення виконавчого документа до виконання (а.с.21).

Суд вважає, що оскільки строк предявлення виконавчого документа переривався у зв'язку з неможливістю виконання, пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється протягом року з дня його повернення, тобто з дня фактичного отримання копії постанови 17 жовтня 2014 року (а.с.18) по 17 жовтня 2015 року.

Задовольняючи скаргу частково, суд виходить з розяснень, які містяться в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», згідно яких суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. Відкриття виконавчого провадження може здійснюватися тільки державним виконавцем, саме він виносить постанову про відкриття виконавчого провадження або відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Галицького відділу ДВС Львівського міського управління юстиції від 23 жовтня 2015 року ВП № 49064722 про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-500/11 від 05 жовтня 2011 року.

Зобовязати державного виконавця Галицького відділу ДВС Львівського міського управління юстиції вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-500/11 від 05 жовтня 2011 року в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 07 грудня 2015 року проголошено її вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення суду виготовлений 10 грудня 2015 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Д.Фролова