№ 336/90/15-ц
провадження № 2/336/2628/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про зміну зобов»язань та сторони по договору, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду 13.01.2015 р. з вищевказаним позовом в якому зазначає, що 21.07.2014 р. між ПАТ «Неос Банк», яке є правонаступником усіх прав та обов»язків ПАТ «Банк Кіпру», та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 договору клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржником, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими йому. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов»язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов»язкових платежів.

Внаслідок укладеного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 44-1404/2011 від 15.09.2011 р. позичальником згідно якого є ОСОБА_3

15.09.2011 р. ПАТ «Банк Кіпру» (правонаступник ПАТ «Неос Банк») та ОСОБА_4 уклали кредитний договір № 44-1404/2011.

Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов»язався надати ОСОБА_4 кредит у сумі 121 792 грн.

ОСОБА_4 за умовами кредитного договору зобов»язалась в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту.

В порушення умов договору ОСОБА_4 свої зобов»язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 21.11.2014 р. має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом 82 642 грн. та за відсотками 12 289,46 грн.

Також 15.09.2011 р. ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 44-1404/2011/П, за яким ОСОБА_2, як поручитель, поручився за виконання ОСОБА_4 обов»язків, які виникли на підставі кредитного договору.

Відповідно до договору поруки відповідачі відповідають перед позивачем за порушення обов»язків за договором, як солідарні боржники.

Посилаючись на ст.ст.11, 509, 526, 549, 554, 623-625 ЦК України, за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 94 931,46 грн. та судові витрати.

Представник ОСОБА_1 звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_2 та ТОВ «Кредитні ініціативи» про зміну зобов»язань та сторони по договору. В позовній заяві вказала, що 15.09.2011 р. між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк Кіпру» було укладено кредитний договір № 44-1404/2011 («Кредит авто»). 15.09.2011 р. було укладено договір поруки № 44-1404/2011/п. Поручителем по договору є чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_2

На забезпечення договору було укладено договір застави № 44-1404/2011 від 15.09.2011 р., заставним майном якого є автомобіль марки SEAT LEON, 2011 року випуску, шасі (рама, кузов) № VSSZZZ1PZBR076985, тип хатчбек легковий, р.№ АР 7643 СВ.

11.01.2014 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано.

10.01.2014 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 надали ПАТ «Банк Кіпру» нотаріально завірені заяви, за якими вони домовились про поділ майна подружжя та переоформлення кредитних зобов»язань на ім»я ОСОБА_2 Ці заяви було прийнято про що свідчить відмітка банку.

24.04.2014 р. у зв»язку із створенням нової сім»ї ОСОБА_4 виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації.

На цей час ані первісний кредитор ПАТ «Банк Кіпру», ані ТОВ «Кредитні ініціативи», яке діє за договором факторингу, не повідомили ОСОБА_4 про укладення договору з ОСОБА_2, ні про відмову в укладенні такої угоди.

Жодних вимог щодо несплати кредиту, кредиторами на адресу ОСОБА_4 не надсилалось, а тому остання була впевнена, що боржником за кредитним договором вже є ОСОБА_2

Автомобіль, який є предметом застави за кредитними зобов»язаннями, знаходився у володінні та користуванні ОСОБА_2

Як стало відомо ОСОБА_4, ОСОБА_2 21.08.2014 р. зазначений автомобіль було знято з реєстраційного обліку та зареєстровано за ОСОБА_5

Оскільки перереєструвати право власності на заставний автомобіль неможливо без дозволу банку кредитора, можливо зробити висновок, що дана перереєстрація відбулася за згодою банку-кредитора. З цього випливає, що надавши ОСОБА_2 згоду на зняття з реєстрації заставного майна, кредитор визнав саме ОСОБА_2 належним і єдиним боржником за кредитним зобов»язанням.

За позовом ОСОБА_1 в особі її представника, посилаючись на ст.ст.520, 521, 523 ЦК України, просить визнати такою, що відбулася, заміну боржника у зобов»язанні, а саме за кредитним договором № 44-1404/2011 («Кредит на авто»), укладеним 15.09.2011 р. між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк Кіпру», правонаступником є ПАТ «Неос Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», яке діє за договором факторингу від 21.04.2014 р. Дату зміни боржника вважати 10.01.2014 р. Визнати ОСОБА_2 боржником з 10.01.2014 р. за кредитним договором № 44-1404/2011, укладеним 15.09.2011 р. з ПАТ «Банк Кіпру», правонаступником є ПАТ «Банк Неос» та ТОВ «Кредитні ініціативи», яке діє за договором факторингу від 21.04.2014 р.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в процесі розгляду справи підтримував первісний позов та просив відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви з підстав, викладених в письмових запереченнях (т.2 а.с.61-65).

Представники ОСОБА_1 в судовому засіданні первісний позов визнали частково, вважали, що заявлена ТОВ «Кредитні ініціативи» до стягнення сума повинна бути стягнута з відповідача ОСОБА_2 з підстав, викладених в письмових запереченнях (т.2 а.с.42-44). Просили задовольнити зустрічну позовну заяву.

ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, повідомлявся про розгляд даної справи у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» такими, що підлягають задоволенню, в задоволенні ж зустрічного позову ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.07.2014 р. між ПАТ «Неос Банк», яке є правонаступником усіх прав та обов»язків ПАТ «Банк Кіпру», та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу (т.1 а.с.31-48).

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 договору клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржником, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими йому. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов»язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов»язкових платежів.

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, внаслідок укладеного договору від 21.07.2014 р., відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 44-1404/2011 від 15.09.2011 р., позичальником згідно якого є ОСОБА_3

15.09.2011 р. ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_4 уклали кредитний договір № 44-1404/2011 (т.1 а.с.5-6).

Відповідно до умов вищевказаного договору, ПАТ "Банк Кіпру" зобов»язується надати ОСОБА_4 кредит у сумі 121 792 грн.

ОСОБА_4 за умовами кредитного договору зобов»язалась в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту (п.1.1).

В порушення умов договору ОСОБА_4 свої зобов»язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 21.11.2014 р. має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом 82 642 грн. та за відсотками 12 289,46 грн., про що надано відповідний розрахунок (т.1 а.с.21-24).

Також 15.09.2011 р. ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 44-1404/2011/П, за яким ОСОБА_2, як поручитель, поручився за виконання ОСОБА_4 обов»язків, які виникли на підставі кредитного договору (т.1 а.с.9).

Відповідно до договору поруки відповідачі відповідають перед позивачем за порушення обов»язків за договором, як солідарні боржники (п.4.1).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, у зв»язку з чим позов ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1, суд виходив з наступного.

Ст.520 ЦК України визначає, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст.521 ЦК України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу, відповідно до ч.1 якої, правочин щодо зміни кредитора у зобов»язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов»язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Судом встановлено, що кредитний договір № 44-1404/2011 від 15.09.2011 р. між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк Кіпру» був укладений в письмовій формі.

Оскільки матеріали справи не містять письмової згоди ПАТ «Банк Кіпру» чи нового кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи» на заміну боржника ОСОБА_4 у зобов»язанні чи переведення боргу на іншу особу, відсутні законні підстави для задоволення позову.

Надані представниками позивача письмові докази в обґрунтування вимог ОСОБА_1 не спростовують висновків суду з наведених вище підстав.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 10, 51-61, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 44-1404/2011 від 15.09.2011 р. в сумі 94 931,46 грн. (дев»яносто чотири тисячі дев»ятсот тридцять одна гривня 46 коп.) (заборгованість за кредитом 82 642 грн.; заборгованість за відсотками 12 289,46 грн.).

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про зміну зобов»язань та сторони по договору відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» судовий збір в сумі 474,66 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» судовий збір в сумі 474,66 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Дмитрюк