Справа № 455/1713/13 Головуючий у 1 інстанції: Ніточко Л.Й.
Провадження № 22-ц/783/7643/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.

секретар: Симець В.І.,

за участі у судовому засіданні представників відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4, прокурора Лящука Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом прокурора Старосамбірського району в інтересах держави України до ОСОБА_2, ОСОБА_5 сільської ради, третя особа відділ Держземагентства у Старосамбірському районі про визнання недійсним та скасування рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2015 року позовні вимоги прокурора Старосамбірського району Львівської області в інтересах держави Україна задоволено. Визнано недійсним рішення V сесії ІV скликання ОСОБА_5 сільської ради від 17 грудня 2002 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» щодо безкоштовної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема передачі безоплатно у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, площею 1,16 га. Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЛВ №053407 від 18 грудня 2002 року, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 61, загальною площею 1,1650 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, виданий ОСОБА_2. Вирішено питання судових витрат.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить рішення скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Вважає рішення незаконним, оскільки таке постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному та не обєктивному дослідженні наявних у справі доказів. Зазначає, що позивачем не доведено факту порушення прав держави, інтересів суспільства, громадян у сфері публічно-правових відносин, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову. Крім цього зазначає, що те, що працівники сільської ради допустили правопорушення при прийнятті рішення про передачу йому та іншим жителям села безоплатно земельних ділянок і це не може бути підставою для позбавлення його права власності на земельну ділянку, оскільки він діяв в рамках закону. Також, зазначає, що таких підстав припинення права власності на земельну ділянку, про які вказує прокурор, зокрема, скасування рішення органу виконавчої влади, на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, ЗК України не передбачено. Тобто прокурором обрано невірний спосіб захисту, не передбачений законом. Крім цього, при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності суд повинен був зважити між інтересами суспільства та правами власника, чого суд не зробив і безпідставно позбавив його власності, якою він користується протягом тривалого часу на законних підставах.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2, представникивідповідача ОСОБА_5 сільської ради та третьої особивідділу Держземагентства у Старосамбірському районі не зявилися, причин неявки не повідомили. Однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що вказані особи повідомлялись належним чином про час та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України та те, що інтереси відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні захищали представники.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, прокурора в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що рішення ОСОБА_5 сільської ради V сесії IV скликання від 17 грудня 2002 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» щодо безкоштовної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема передачі безоплатно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,16 га, слід визнати недійсним, так як V сесії ІV демократичного скликання ОСОБА_5 сільської ради не проводилось і такого рішення органом місцевого самоврядування не приймалося, що встановлено вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18.12.2014 року та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17.03.2015 року. Земельна ділянка, яка розташована на території с.Велика Сушиця ОСОБА_5 сільської ради, загальною площею 1,16 га, була передана безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 з порушенням порядку, визначеного ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин). Оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЛВ №053407 від 18 грудня 2002 року, загальною площею 1,1650 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, виданий ОСОБА_2, є похідним від вищевказаного неіснуючого рішення V сесії 1V демократичного скликання від 17.12.2002 року, то його слід також визнати недійсним.

Крім цього, із матеріалів справи вбачається, що прокурор Старосамбірського району Львівської області звернувся в Старосамбірський районний суд Львівської області з даним позовом, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 1-3, 81-82) до ОСОБА_2, ОСОБА_5 сільської ради, третя особа відділ Держземагентства у Старосамбірському районі у якому просив про: визнання недійсним рішення ОСОБА_5 сільської ради від 17 грудня 2002 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» щодо безкоштовної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема передачі безоплатно у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, площею 1,1650 га; визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку зареєстровану у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 61 загальною площею 1,1650 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства від 18 грудня 2002 року, виданого ОСОБА_2, вартістю 16050 грн.

Своє особисте звернення з даним позовом у статусі позивача в інтересах держави без зазначення органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах прокурор мотивував тим, що інтереси держави є оціночним поняттям і законодавством лише прокурору надано право самостійно визначати в чому полягає порушення таких та здійснювати захист шляхом звернення до суду в будь-якій стадії судочинства. Підставою представництва прокуратурою в даній справі шляхом подання позову є необхідність захисту державних інтересів, оскільки спір, що виник зачіпає економічні інтереси-захист права на земельну ділянку.

Судом першої інстанції справа за даним позовом розглянута по суті та позов задоволено у повному обсязі, про що йшлося вище із наведенням мотивів ухваленого рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не вправі був відкривати провадження у даній справі за таким позовом, а заява повинна була бути повернутою прокурору (п.3 ч.3 ст. 121 ЦПК України), або у випадку зясування неможливості розгляду справи після відкриття провадження у справі заяву слід було залишити без розгляду (п.2 ч.1 ст. 207 ЦПК України).

Так, відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Крім цього згідно п. 2 ст. 121 Конституції України Прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Окрім наведеного, згідно змісту ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» (в ред., що діяла на час подання позову) представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. За наявності підстав, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом: 1) звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями); 2) вступати у справу, порушену за позовами (заявами, поданнями) інших осіб, на будь-якому етапі розгляду; 3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; 4) брати участь у розгляді справ. Обираючи форму представництва, передбачену частиною пятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Також, як вбачається із ч.2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Як вбачається із змісту позовної заяви прокурор звернувся в суд з такою із згаданими вимогами вважаючи, що при передачі у власність відповідача ОСОБА_2 спірної земельної ділянки порушено інтереси держави в частині передачі йому без законних на те підстав, а саме за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування (сільської ради), земель ОСОБА_5 сільської ради Старосамбірського району Львівської області. Більше того внаслідок вчинення кримінального правопорушення колишніми головою, секретарем та землевпорядником ОСОБА_5 сільської ради.

Як вбачається із самої позовної заяви та інших матеріалів справи, зокрема, спірного державного акту на право приватної власності на землю IV-ЛВ №053407 від 18.12.2002 року, а земельна ділянка, право власності на яку набув відповідач ОСОБА_2 (тобто усі її частини різного цільового призначення), розташована в межах с.Велика Сушиця ОСОБА_5 сільської ради.

Згідно із п. а ч.1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин та території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно подаючи такий позов про скасування правовстановлюючого документу на право власності земельну ділянку відповідача, наслідком чого відповідно є повернення її попередньому власнику (територіальній громаді с. с.Велика Сушиця Старосамбірського району Львівської області), прокурор фактично звертається в інтересах держави в особі згаданої територіальної громади, уповноваженим органом на представництво якої є відповідна сільська рада. В даному випадку ОСОБА_5 сільська рада.

Зважаючи на вказане у спірних правовідносинах органом, що уповноважений державою здійснювати відповідні функції є ОСОБА_5 сільська рада.

Тому подаючи даний позов в інтересах держави прокурору слід було зазначити вказану особу як позивача, оскільки така уповноважена державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Подаючи такий позов фактично замість вказаного органу та від його імені, фактично діючи в межах його компетенції як позивача без зазначення його таким, помилково вважаючи, що у даному випадку прокурор вправі самостійно виступати в ролі позивача, прокурор фактично діяв від імені вказаної заінтересованої особи без належних повноважень на ведення справи.

Крім цього, що стосується зазначення відповідачем сільської ради, що унеможливлює зазначення такої, також, і позивачем, то така зазначена відповідачем помилково, оскільки сільською радою, фактично жодного рішення на підставі якого міг бути виданий спірний державний акт та ділянка могла б бути переданою у власність як стверджує у позові сам прокурор та вбачається із матеріалів справи, не приймалося та такого не існує. Державний ж акт, як правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку, виданий відповідачу ОСОБА_2 внаслідок вчинення злочину колишніми працівниками сільської ради, а саме внаслідок видачі неправдивого документу, підробленого рішення сільської ради, що не приймалось.

Зважаючи на вказане його позов у згаданому вигляді не підлягав розгляду, а підлягав поверненню, відповідно до п.3 ч.3 ст. 121 ЦПК України до відкриття провадження у справі, а після відкриття провадження у справі суду першої інстанції слід було залишити такий без розгляду з підстав п. 2 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Зважаючи на те, що підстава для залишення позовної заяви прокурора без розгляду виникла у суді першої інстанції під час розгляду справи, натомість судом першої інстанції було вирішено спір по суті та ухвалено оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції в межах своєї компетенції та відповідно вимог ч.1 ст. 310 ЦПК України змушений оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати із залишенням позовної заяви прокурора без розгляду. Вказаним слід частково задовольнити апеляційну скаргу.

Вказане не позбавляє прокурора права у встановленому законом, наведеному вище порядку звернутись до суду повторно з аналогічними вимогами для вирішення даного спору, що виник.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.4, 309 ч.1 п.4, 310 ч.1, 314 ч.1 п.3, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2015 року скасувати, позовну заяву прокурора Старосамбірського району в інтересах держави України до ОСОБА_2, ОСОБА_5 сільської ради, третя особа відділ Держземагентства у Старосамбірському районі про визнання недійсним та скасування рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: В.Я. Бакус

ОСОБА_6