РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/15266/15-ц

пр. № 2/759/6399/15

23 листопада 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Макаренко В.В.

при секретарі Павлишина А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПрАТ СК «Україна» про стягнення матеріальних збитків завданих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.09.2015 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просить стягнути субсидіарно з ОСОБА_2 та ПрАТ СК «Україна» грошові кошти у розмірі 15556,00 грн. за завдану шкоду здоровю людині, 58421,00 грн. за завдані збитки майну, 20000,00 грн. моральної шкоди та грошові кошти у розмірі 1000,00 грн. за проведення незалежної оцінки колісних транспортних засобів, посилаючись на те, що 01.10.2014 року о 10 год. 30 хв. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Форд Мондео», д.н.з. ВМ 6311АА рухаючись по Кільцевій дорозі в м. Києві не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольцваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого автомобіль марки «Фольцваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого автомобіль «Фольцваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_3 здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого автомобіль НОМЕР_4» здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_5, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Зазначив, що в результаті ДТП його автомобіль НОМЕР_6 отримав механічні пошкодження. Відповідно до висновку № 092/15 субєкта оціночної діяльності експерта ОСОБА_6 від 06 березня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_6 становить 58421,00 грн., який просить стягнути з відповідачів.

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2014 року водія ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Крім того, вказав, що в результаті ДТП, учасником якого була його дружина ОСОБА_7, яка перебувала на другому місяці вагітності та знаходилась в його автомобілі, остання отримала розтягнення мязів і звязок шийного відділу хребта, в звязку з чим він купував дорогі ліки для того щоб зберегти дитину.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник Приватного акціонерного товариства «СК «Україна» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, ухиляється від отримання поштової кореспонденції, що підтверджується повернутим до суду конвертом.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 01.10.2014 року о 10 год. 30 хв. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Форд Мондео», д.н.з. ВМ 6311АА рухаючись по Кільцевій дорозі в м. Києві не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого автомобіль НОМЕР_7 здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_8 під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого автомобіль «Фольцваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_3 здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого автомобіль НОМЕР_4» здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_5, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2014 року винним в ДТП було визнано водія автомобіля «Форд Мондео», д.н.з. НОМЕР_9 під керуванням ОСОБА_2 (а.с. 29).

Відповідно до полісу № АС/3948110 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Україна», обєктом страхування якого є автомобіль «Форд Мондео», д.н.з. НОМЕР_9, строком дії з 01.03.2014 року по 02.09.2015 року (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 34) власником автомобіля НОМЕР_10 є ОСОБА_1.

Відповідно до висновку № 092/15 субєкта оціночної діяльності судового експерта-автотоварознавця ОСОБА_6 від 06 березня 2015 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля НОМЕР_6 становить 58421,02 грн. (а.с. 7- 28).

Згідно квитанції від 10.03.2015 року (а.с. 6) позивачем було сплачено 1000,00 грн. на рахунок ОСОБА_6 за проведення експертного авто товарознавчого дослідження.

Частиною 1 ст. 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) абоіншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) потягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"ю або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до Постанови Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів звернення до ПрАТ СК «Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування, а тому суд вважає за необхідне відмовити позивачу в частині стягнення субсидіарно з ПрАТ СК «Україна» 58421,02 грн. матеріальних збитків, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 у відповідності до ст. 1187 ЦК України.

Щодо відшкодування моральної шкоди то позивачу слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов'язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

В свою чергу, завдання моральної шкоди позивачу, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, а тому у стягненні моральної шкоди з відповідача, на користь позивача слід відмовити.

Щодо вимог про стягнення з відповідачів коштів в сумі 15556,00 грн. за завдану шкоду здоровю задоволенню не підлягають, оскільки з наданих позивачем чеків не містить найменувань ліків, не надано рецептів лікаря на застосування вказаних ліків, історію хвороби ОСОБА_7 та амбулаторної картки хворої.

Крім того, підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача сплачені позивачем кошти згідно квитанції від 10.03.2015 року в сумі 1000,00 грн. за проведення експертного авто товарознавчого дослідження.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 584,21 грн. пропорційно задоволеної частини позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про страхування», ст. 36 п. 36.2. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 15, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПрАТ СК «Україна» про стягнення матеріальних збитків завданих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 п/б на користь ОСОБА_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 - 58421,00 грн. матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди та грошові кошти у розмірі 1000 грн. за проведення незалежної оцінки колісних транспортних засобів.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Макаренко