АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22ц/790/6978/15 Головуючий 1-ї інстанції Шишкін О.В.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Бездітка В.М., Коваленко І.П.

при секретарі Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення договору та стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просила: 1.припинити правовідносини між нею та ОСОБА_1 за ОСОБА_4 про аванс та оплату послуг від 19.08.2012року (надалі ОСОБА_4); 2.стягнути з ОСОБА_1 на її користь суму авансу, три відсотки річних в сумі 2 000,00грн.; 3.інфляційні за час прострочення грошового зобовязання в розмірі 240,00грн.; 4.вирішити питання про судові витрати.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 19.08.2012року з метою укладення договору купівлі-продажу житлового будинку №23/23, розташованого по вул. Коновалова в м. Харкові між сторонами було укладено ОСОБА_4 про аванс та оплату послуг, згідно умов якої відповідач отримала аванс у розмірі 5 000,00дол. США, що на той час було еквівалентно 40 000,00грн., і зобов'язалася до 02 жовтня 2012 року укласти з позивачем договір купівлі-продажу вищеназваного будинку. При укладенні ОСОБА_4 19.08.2012року відповідач предявила позивачу правовстановлюючий документ на будинок - договір купівлі-продажу житлового будинку №23/23, розташованого по вул. Коновалова в м. Харкові, укладений 16.09.2005року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 За домовленістю між сторонами вказаний договір купівлі-продажу передано на відповідальне зберігання експерту агенції нерухомості «Аверс». Підписання договору купівлі-продажу житлового будинку №23/23 по вул. Коновалова в м. Харкові повинно відбутися до 02 жовтня 2012 року в приміщенні приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (далі ПП ХМНО) по вул. Пушкінській №22 м. Харкова. Однак, у призначений час відповідач не надала правовстановлюючого документу на будинок, яким повинен бути заявлений нею договір купівлі-продажу, а замість нього предявила рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2005 року, з якого вбачалося, що вказаний житловий будинок не було прийнято в експлуатацію у встановленому законом порядку, а самочинне будівництво зазначеного будинку узаконено рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова 19 грудня 2005 року. У позивача виникли сумніви щодо законності визнання права власності за відповідачем. Окрім того, 02.10.2012року в приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_6 позивачу було роз'яснено, що на день укладання ОСОБА_4 - 19.08.2012року зазначене рішення суду є чинним, але у зв'язку з тим, що будинок не було прийнято в експлуатацію у встановленому законом порядку, тому за заявою осіб, права яких можливо порушено, рішення суду може бути переглянуто в апеляційному порядку з відновленням процесуального строку на його оскарження або за нововиявленими обставинами, а в подальшому скасовано. Звернувшись до КП «Харківське міське БТІ», позивач дізналась, що договір купівлі-продажу будинку від 16.09.2005року, укладеного між відповідачем та ОСОБА_5, не є дійсним, а тому вона зробила висновок, що відповідач під час укладання ОСОБА_4 навмисно ввела її в оману стосовно підстав виникнення у неї права власності на будинок та предявила недійсний договір купівлі-продажу.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_7 заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов не визнали, вказуючи, що позивач покупець нерухомого майна прибула для укладення договору із запізненням та без необхідної суми коштів, у звязку з чим укладання правочину купівлі-продажу будинку не відбулося.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Припинено правовідносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за ОСОБА_4 про аванс та оплату послуг від 19.08.2012року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості за ОСОБА_4 про аванс та оплату послуг від 19.08.2012року в розмірі 80 000,00грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 три відсотка річних та інфляційні за час прострочення грошового зобовязання за ОСОБА_4 про аванс та оплату послуг від 19.08.2012року в розмірі 2 240,00грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 929,70грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на неповне зясування обставин справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд зясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

При розгляді справи судом встановлено, що 19 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено ОСОБА_4 про аванс та оплату послуг (а.с. 13 том 1).

ОСОБА_4 свідчить про те, що сторони уклали договір про аванс.

Зокрема сторони, укладаючи цю ОСОБА_4, домовилися про таке: покупець - до підписання ОСОБА_4 передає продавцю аванс в розмірі 40 000,00грн., що еквівалентно 5 000,00дол. США, в рахунок належних з покупця платежів за договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Коновалова №23/23; продавець - приймає аванс та зобовязується вчинити всі дії, необхідні для укладання договору купівлі-продажу обєкту нерухомості. Продавець зобовязується в строк до 02.10.2012року оформити всі документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, а також погасити всі види комунальних платежів станом на день укладення угоди, і укласти договір купівлі-продажу не пізніше 17:00години - 02.10.2012року за 1 680 000,00грн., що еквівалентно 210 000,00дол. США; звільнити до цього часу будинок та передати в момент укладання договору ключі від будинку.

Також ОСОБА_4 обумовлено, що покупець зобовязується укласти договір у визначений строк, здійснити повний розрахунок не пізніше дня нотаріального посвідчення договору, зареєструвати договір купівлі-продажу в установленому порядку, прийняти обєкт нерухомості за договором та сплатити вартість нотаріального посвідчення. У п.3.4. ОСОБА_4 сторони домовилися, що продавцем експерту агентства нерухомості «Аверс» передається на відповідальне зберігання - договір купівлі-продажу зазначеного будинку.

Пунктом 3.5. ОСОБА_4 сторони визначили особові умови: у випадку зміни курсу долара США сума в гривні буде перерахована (п.2.4) і змінена відповідно до існуючого курсу на момент правочину (по курсу «Приватбанку»). Покупець зобовязаний при необхідності на прохання продавця збільшити сума авансу, в технічному паспорті повинно все відповідати реальним забудовам, приміщенням і т.п.

У п.5.1. ОСОБА_4 сторони домовилися, що у разі невиконання умов угоди продавцем, він сплачує покупцю відступні у розмірі 80 000,00грн., що еквівалентно 10 000,00дол. США.

Окрім того, до ОСОБА_4 про аванс і оплати послуг сторонами укладено додаткова угода №1, якою вони визначали перелік майна та обладнання будинку, яке входить у вартість будинку, розташованого по вул. Коновалова №23/23 в м. Харкові (а.с.14 том 1).

Отже, сторони погодили обовязок продавця підготувати всі необхідні документи для укладення і нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Пакет документів повинен включати правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу житлового будинку, що є істотною умовою ОСОБА_4 про аванс та оплату послуг.

02 жовтня 2012 року сторони зявились в приміщення ПП ХМНО ОСОБА_6, яке знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська №22. Однак, відповідач не надала правовстановлюючого документу на будинок, який заявлено нею з метою укладання договору купівлі-продажу, а замість нього предявила рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2005 року про узаконення самочинного будівництва. У позивача виникли сумніви щодо законності визнання права власності на цей будинок за відповідачем, а тому вона змушена була відмовитися від укладання договору купівлі-продажу цього будинку, враховуючи ці обставини.

Згідно ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

З огляду на положення ст.ст. 546, 548 ЦК завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобовязання.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, яке б мало випливати з договору, укладеного сторонами.

Між тим, нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку №23/23 по вул. Коновалова в м. Харкові між сторонами не укладалося, а була укладена лише ОСОБА_4 про аванс та оплату послуг, якою сторони домовилися укласти такий правочин у майбутньому.

Згідно із ч.ч.1,3 ст.635 ЦК попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобовязання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що передана позивачем відповідачу за ОСОБА_4 грошова сума 5 000,00дол. США (еквівалентна на той час 40 000,00грн.) є авансом і повинна бути повернута в тому самому розмірі, в якому вона надавалася.

Оскільки сторони визначали вартість усього будинку в 210 000,00дол. США, а аванс в рахунок загальної вартості будинку був отриманий відповідачем в сумі 5 000,00дол. США, тому остання повинна повернути позивачу саме таку суму. Оскільки курс долара по відношенню до гривні зріс і на момент ухвалення рішення 10.08.2015року офіційний курс, згідно даних Національного банку України становив: 100дол.США = 2 208,9882грн. України, тому 5 000,00дол. США дорівнювалося приблизно - 110 450,00грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_1 аванс в розмірі 80 000,00грн., як це зазначено в пункті ОСОБА_4 про особові умови, тому рішення в цій частині, виходячи із вимог, заявлених у суді першої інстанції, є правильним. Також колегія погоджується з доводами суду стосовно стягнення трьох відсотків річних за користування грошовими коштами.

Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, підстав для стягнення інфляційних за час прострочення виконання грошових зобовязань в сумі 240,00грн. у суду не було, виходячи з того, що аванс надавався в іноземній валюті - в доларах США.

Як передбачено нормами Закону України від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується комітетом статистики України визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексація знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Така правова позиція міститься в рішенні Верховного Суду України від 28 березня 2012 року у справі 6-3673вов10.

Таким чином, оскаржуване рішення підлягає зміні, а саме в частині стягнення інфляційних скасуванню, з відмовою в задоволенні цих позовних вимог.

Згідно п.4) ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.4), 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року змінити: у частині стягнення інфляційних в розмірі 240,00грн. скасувати і у задоволені цих вимог ОСОБА_3 відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді -