Справа № 346/3757/15-ц
Провадження № 2/346/1536/15
30 листопада 2015 року м. Коломия
Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі : головуючого судді П'ятковського В.І.
секретаря Ільницької О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,
Позивач звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що після смерті матері ОСОБА_3 відкрилася спадщина за законом на майно, будинковолодіння, що знаходиться за адресою с. Нижній Вербіж, вул. Лесі Українки, 6, Коломийського району, Івано-Франківської області. Крім нього спадкоємцями на вищезазначене майно стали також брати. 24 квітня 2010 року помер брат позивача ОСОБА_4.
Після смерті матері та брата позивач продовжував проживати у вказаному будинку, доглядати його та підтримувати у належному стані. Коли вирішив оформити своє право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті рідних, отримав відмову від нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність правовстановлюючого документа на будинок.
Просить суд, у звязку із виниклими обставинами, визнати за ним право власності на вищезазначе будинковолодіння.
Позивач та його представник у судове засідання не з»явилися, натомість подали до суду письмові заяви із проханням позовні вимоги задоволити у повному обсязі, а розгляд справи проводити без їх участі.
Відповідач, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, в тому числі через засоби масової інформації, у судове засідання не з»явився, про причини неявки суд до відома не поклав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 01 липня 2001 року померла мати позивача ОСОБА_3, про що 02 липня 2001 року у книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за № 14.
Спадкоємцями вищезазначеного майна являються позивач та відповідач, які на момент смерті спадкодавця проживали разом із ним у житловому будинку в с. Нижній Вербіж, вул. Лесі Українки, 6, Коломийського району, що підтверджується даними довідки Нижньовербізької сільської ради № 711/02-26 від 15 липня 2015 року.
Також на момент смерті ОСОБА_3, у вказаному будинку проживав її син ОСОБА_4, який, як видно із матеріалів справи, помер 24 квітня 2010 року, про що в Книзі реєстрації смертей 26 квітня 2010 року зроблений відповідний актовий запис за № 5.
Також зазначена довідка вказує, що заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався і що сторони по справі взяли під охорону спадкове майно.
Відповідач по справі, ОСОБА_2 не заявив будь-яких вимог на спадкове майно.
Згідно з даними технічного паспорта від 13 жовтня 2014 року загальна площа вищезазначеного будинку складає 47 кв.м., житлова 37, 6 кв.м, допоміжна 9,4 кв.м., а вартість становить 52 835 грн.
Із листа-відмови державного нотаріуса № 720/02-14 від 29 жовтня 2014 року видно, що позивач мав намір зареєструвати право власності на спадкове майно, однак не зумів це довести до кінця через відсутність правовстановлювального документа, що підтверджує право власності померлого ОСОБА_4 на спадкове майно.
У силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється з моменту смерті власника.
Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
В силу ст. 1261 ЦК України, до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Виходячи з того, що позивач являється спадкоємцем за законом після смерті спадкодавиці, однак через відсутність правовстановлюючого документа не взмозі оформити спадщину, то суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкове майно шляхом задоволення позову.
На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 346, 392, 1220, 1261, 1268 ЦК України, та керуючись ст.ст. 213, 215, 223-226, 294 ЦПК України, суд, -
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на спадкове майно житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: с. Нижній Вербіж, вул. Лесі Українки, 6, Коломийського району, Івано-Франківської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії.
Суддя П'ятковський В. І.