УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Дьоміної О.О., Демяносова М.В., Коротуна В.М., Іваненко Ю.Г., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до Миколаївської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп», ОСОБА_6, треті особи: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_7, відділ державної виконавчої служби Березанського районного управління юстиції Миколаївської області, про визнання прилюдних торгів недійсними, повернення проданого нерухомого майна боржнику та отриманої винагороди з його реалізації покупцю, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 21 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 18 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з указаним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Березанського районного управління юстиції Миколаївської області (далі - ВДВС Березанського РУЮ Миколаївської області) перебував виконавчий напис № 2501, виданий 23 березня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про звернення стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») на нерухоме майно боржника, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що належать на праві власності ОСОБА_7

Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем Книрш Є.В. було проведено ряд дій щодо примусового виконання зазначеного виконавчого напису.

У свою чергу, 29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договори купівлі-продажу кредитного портфеля та договір про відступлення прав вимоги, за якими ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло права вимоги за кредитним договором від 15 серпня 2008 року № ML-500/115/2008 та договором іпотеки.

У зв'язку із цим до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до ОСОБА_7 за кредитним договором та договором іпотеки.

Проте жодної інформації з приводу проведення виконавчих дій за виконавчим написом № 2501, вчиненим 23 березня 2010 року приватним нотаріусом Бондар І.М., про звернення стягнення на майно боржника до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не надходило.

У вересні 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стало відомо, що 02 вересня 2012 року на прилюдних торгах, які були проведені Миколаївською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» (далі - Миколаївська філія ТОВ «Укрспецторг Групп»), було реалізовано нерухоме майно ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а саме: житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що належать на праві власності ОСОБА_7

При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, з протоколу проведення аукціону № 15-0016/12 (Н) № 791116, позивач дізнався, що покупцем вказаного нерухомого майна визнано ОСОБА_6

Однак оскільки стягувачу не було надіслано жодного документа щодо проведення прилюдних торгів та реалізації вищевказаного нерухомого майна, було обмежено його право на звернення до вищестоящих органів або суду з оскарження дій відділу ДВС.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 21 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 18 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 15 серпня 2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № ML-500/115/2008, за яким ПАТ «ОТП Банк» зобов'язалось надати останньому кредит у сумі 27 000 доларів США.

На забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_7 за укладеним кредитним договором сторонами даного договору було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки від 15 серпня 2008 року № ЕML-500/115/2008, за яким ОСОБА_7 було передано в іпотеку ПАТ «ОТП Банк» нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Дані обставини підтверджуються оглянутими у судовому засіданні ксерокопіями зазначених договорів.

З досліджених судом матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 23 березня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис № 2501 про звернення стягнення на користь ПАТ «ОТП Банк» на нерухоме майно боржника, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, який 18 липня 2011 року було пред'явлено до виконання до ВДВС Березанського РУЮ Миколаївської області за заявою стягувача ПАТ «ОТП Банк» про відкриття виконавчого провадження від 08 липня 2011 року.

Постановою заступника начальника ВДВС Березанського РУЮ Миколаївської області від 19 липня 2011 року було відкрито виконавче провадження з виконання даного виконавчого напису нотаріуса № 2501.

Як свідчать наявні у матеріалах справи ксерокопї протоколу від 02 серпня 2012 року № 15-0016/12 (Н) № 791116 та акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 15 вересня 2012 року, 02 серпня 2012 року Миколаївською філією ТОВ «Укрспецторг Групп» в смт Березанка Березанського району Миколаївської області по вул. Леніна, 41 було проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_7 За результатами проведених прилюдних торгів їх переможцем визнано ОСОБА_6

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що зі змісту виконавчого напису нотаріуса, заяви про відкриття виконавчого провадження від 08 липня 2011 року, пояснень представника ВДВС Березанського РУЮ Миколаївської області та наявних у справі матеріалів вбачається, що стягувачем у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису № 2501, вчиненого 23 березня 2010 року приватним нотаріусом Бондар І.М., є ПАТ «ОТП Банк».

Відповідне рішення (ухвала) суду про заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ «ОТП Банк» на правонаступника ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яким є позивач, до ВДВС Березанського РУЮ не надходило, і в матеріалах виконавчого провадження воно відсутнє.

Як свідчить оглянута судом ксерокопія постанови заступника начальника ВДВС Березанського РУЮ Миколаївської області від 13 вересня 2012 року, виконавчий напис № 2501, вчинений 23 березня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу БондарІ.М., 13 вересня 2012 року було повернуто стягувачу - ПАТ «ОТП Банк».

Таким чином, суди дійшли висновку про безпідставність доводів позивача про те, що внаслідок неповідомлення його організатором аукціону про час і місце аукціону та початкову вартість реалізації майна було порушено його права, оскільки вважає, що за наявності виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на майно боржника на користь ПАТ «ОТП Банк» та за відсутності відповідного рішення (ухвали) суду про заміну сторони у виконавчому провадженні ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не набуло у встановленому законом порядку статусу сторони у виконавчому провадженні.

Колегія суддів апеляційного суду також звернула увагу на те, що судом першої інстанції розглянуто справу до неналежного відповідача - Миколаївської філії ТОВ «Укрспецторг Групп», а належного відповідача ДВС не залучено, однак у зв'язку з відсутністю повноважень у апеляційного суду щодо заміни сторони у справі не вбачала підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Проте з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій повністю погодитися не можна виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині 8 статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Рухоме майно, вартість якого не перевищує сто п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, товари побутового вжитку, а також інше рухоме майно (у разі, якщо стягувач не заперечує проти цього) реалізуються на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах).

Наказом Мін'юсту України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 було затверджено Тимчасове положення, яке визначає умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно.

Разом із тим питання про продаж іпотечного майна врегульовано й Законом України «Про іпотеку», пунктами 1, 2 розділу VI «Прикінцеві положення» якого чітко визначено, що Закон набирає чинності з 1 січня 2004 року. Законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить Закону.

Стаття 41 Закону України «Про іпотеку» зазначає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до вимог частини 8 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює примусове звернення стягнення на предмет іпотеки з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Пункт 1.4 Тимчасового положення прямо вказує, що організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку».

Згідно з пунктом 3.11 Тимчасового положення (у редакції, що була чинною на час проведення торгів) спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про іпотеку» не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Так, суди попередніх інстанцій вищевикладеного не врахували, не взяли до уваги того, що станом на час проведення прилюдних торгів іпотекодержателем було саме ТОВ «ОТП Факторинг Україна», про що свідчить витяг із Державного реєстру іпотек від 12 березня 2015 року.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частини першоїстатті 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною четвертою статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій − до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 130 ЦПК України під час попереднього судового засідання суд: уточнює позовні вимоги або заперечення проти позову; вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, тощо.

На вищевикладене суд першої інстанції уваги не звернув, належним чином не визначив коло осіб, які братимуть участь у справі, та вирішив справу без залучення ДВС у якості співвідповідача.

Таким чином, суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що порушення, на які вказує позивач, вплинули на результати проведення прилюдних торгів, та дійшли передчасного висновку про відмову у задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій допущено порушення норм процесуального права, що відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування рішення і передачі справи на новий розгляд. Оскільки зазначені порушення було допущено судом першої інстанції та не усунено судом апеляційної інстанції, справу необхідно передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити.

Рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 21 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 18 березня 2015 року скасувати, справу повернути на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Демяносов Ю.Г. Іваненко В.М. Коротун О.В. Ступак