У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Демянчук С.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання Коробчук А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк»: - заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.02.2013 року станом на 31 жовтня 2014 року в сумі 19287 грн. 74 коп.; - сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Вважаючи дане рішення незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування скарги вказує, що встановлення Рівненським районним судом Рівненської області факту підписання 03.01.2012 року ОСОБА_1 Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», відбулося з порушення норм процесуального права, оскільки позивачем не було подано до суду для огляду оригіналів документів доданих до позову, в тому числі і Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 03.01.2012 року, не зважаючи на те, що 12.05.2015 року та 02.07.2015 року (повторно) Рівненським районним судом виносились ухвали про зобовязання ПАТ КБ «Приватбанк» надати суду оригінали долучених до позовної заяви документів. На виконання вказаних ухвал, позивачем, з порушенням строків, передбачених ст.137 ЦПК України, 13 жовтня 2015 року в судовому засіданні, було надано лист №30.1.0.0/2-20150707/3442 від 15.07.2015 року, згідно якого ПАТ КБ «Приватбанк» повідомляє, що надати оригінал кредитної справи немає змоги, оскільки він відсутній в архіві. Вважає, вказаний факт свідчить про відсутність у ПАТ КБ «Приватбанк» достатніх та належних доказів про наявність заборгованості у ОСОБА_1

Зазначає, в ході розгляду справи та винесення оскаржуваного рішення, Рівненським районним судом не було встановлено факту надання позивачем для ОСОБА_1 кредиту у сумі вказаній у позовній заяві. У справі відсутні докази, які підтверджували б факт знімання відповідачем коштів з кредитної карточки у вказаній сумі як заборгованість по кредиту, а також відсутнє розпорядження відповідача про списання грошових коштів з його рахунку.

У рішенні Рівненського районного суду Рівненської області від 10.11.2015 року наявні припущення стосовно того, що брат відповідача міг знаходитися в штаті Каліфорнія, де були зняті кошти з кредитної картки ОСОБА_1, зазначивши, що доказів того, що він там не був, відповідачем надано не було, однак суд безпідставно, при винесенні оскаржуваного рішення не врахував того, що і ПАТ КБ «Приватбанк» не було надано жодних доказів того, що відповідач чи його брат, на момент зняття спірних коштів з рахунку ОСОБА_1 перебували у штаті Каліфорнія США, що є порушенням ст. 60 ЦПК України.

Вважає, Рівненський районний суд необґрунтовано визнав таким, що не заслуговує увагу той факт, що 26 липня 2013 року ОСОБА_1 до Рівненського РВУ МВС України в Рівненській області було подано заяву про злочин, вважаючи, що кошти з рахунку №5457 0923 0156 1977, були зняті злочинним шляхом, в звязку з чим проти ОСОБА_1, було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 190 Кримінального кодексу України, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» в задоволенні позову.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 03 січня 2012 року ОСОБА_1 підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПриватБанк, згідно якої отримав кредитну картку "Універсальна 55 днів". 18 лютого 2013 року йому було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку "Універсальна GoId 55 днів", відповідно до тарифів якої відповідачу надано кредит в сумі 16000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Вказаної обставини не заперечує і сам ОСОБА_1, а тому його посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач не надав оригіналу такої заяви та Умов не заслуговують на увагу, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання і своєчасно не сплачував заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору.

Сума заборгованості за кредитним договором станом на 31 жовтня 2014 року становить 19287 грн. 74 коп. і складається із заборгованості за кредитом в сумі 10137 грн. 61 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 6605 грн. 48 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 1150 грн. 00 коп., штрафу (фіксованої частини) в сумі 500 грн. 00 коп., штрафу (процентної складової) в сумі 894 грн. 65 коп., що підтверджено відповідним розрахунком, та випискою про рух коштів.

За наведених обставин суд першої інстанції правильно керуючись ст. ст. 509, 526,1054 ЦК України постановив рішення про задоволення позовних вимог і стягнув вказану заборгованість на користь Банку.

Не заслуговують на увагу і твердження ОСОБА_1 про те, що він при отриманні кредитних карток не підписував письмового договору з ПАТ КБ "ПриватБанк", оскільки таке його твердження спростовує долучена до матеріалів справи Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 03.01.2012 року, в якій міститься підпис ОСОБА_1 і вказано, що він ознайомився із всіма умовами кредитування.

Такі надані Банком докази, колегія суддів вважає належними, достатніми та переконливими.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 ствердив, що він отримав від ПАТ КБ „ПриватБанк дві кредитні картки, одну для себе іншу для брата. Баланс для двох карток був спільний для того, щоб могли користуватися і члени його сімї. Сам він користувався картками для розрахунків при купівлі товарів у магазинах, після чого вчасно повертав витрачені кошти ПАТ КБ "ПриватБанк".

Брат, за словами ОСОБА_1, проживає в м. Рівне і в США біля своєї матері та багато подорожує по світу. При цьому, під час списання коштів, брат знаходився в США.

Враховуючи такі обставини по справі, суд першої інстанції правильно вказав на те, що ОСОБА_1 добровільно передав ПІН код та іншу інформацію, яка дає змогу ініціювати платіжні операції іншими особами, які і могли скористатися другою картою при розрахунках за куплені товари в штаті Каліфорнія США.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно зясував дійсні обставини по справі, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Доводи апелянта, які викладені в його апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, з якими погоджується і колегія суддів.

Керуючись ст. ст. 307, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної інстанції в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: С.В. Демянчук

ОСОБА_2