АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2488/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Левченко В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБондаренка С. І.
суддівХрапка В. Д. , Новікова О. М.
при секретаріВосколович Ж. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 4 серпня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 25 січня 2012 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач виконав свої зобов'язання за договором. Відповідач взяті зобов'язання порушив, внаслідок чого станом на 22 грудня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 50754.83 гривни, яка складається з 35695.86 гривень заборгованість за кредитом, 11515.88 гривень заборгованість за процентами, 650 гривень заборгованість з комісії за користування кредитом, 500 гривень штраф фіксована частина, 2393.09 гривень штраф процентна складова.

На підставі наведених обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 4 серпня 2015 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 35695.86 гривень та судовий збір в сумі 356.95 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано, в частині відмовлених вимог, виходив з того, що позивачем не доведено, що відповідач був обізнаний з умовами кредиту, на які посилається позивач як на доказ своїх вимог.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 січня 2012 року ОСОБА_6 була заповнена анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Умови та правила надання банківських послуг, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, не підписувались відповідачем.

В підписаній відповідачем анкеті-заяві, міститься графа, що пам'ятку клієнта, що містить, в тому числі, тарифи і основні умови обслуговування та кредитування отримав і ознайомився з її змістом під розпис.

В даній графі відсутня відмітка про виконання даної умови, не надано також позивачем і вказаної розписки, а додана позивачем довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Кредит на всякий случай» не підписувалась відповідачем.

Тому вірним є висновок суду першої інстанції, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, які підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи заяву про отримання кредиту, а відтак, відсутні підстави для того, щоб вважати умови та правила надання банківських послуг та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Кредит про всяк випадок», частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 лютого 2015 року в справі №6-240цс14 та в постанові від 11 березня 2015 року №6-16цс15, на які посилався суд першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст..ст.303,307,308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - відхилити, а рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 4 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :