Справа № 214/4143/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 листопада 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді Ковтун Н.Г.

при секретарі Троценко О.М.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» про повернення банком депозитів та виплату процентів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення коштів, який остаточно уточнив 14 вересня 2015 року (а.с. 92 - 94) та просить суд визнати дії відповідача по утриманню його вкладів після закінчення строку депозиту протизаконними і такими, що порушують його конституційні права та законні інтереси; стягнути з відповідача на свою користь:

а) невиплачений борг по вкладам № 257034 від 17 грудня 2013 року, № 268589 від 03 січня 2014 року та № 284805 від 17 лютого 2014 року разом з процентами за прострочення їх виплати в розмірі 7 213, 67 доларів США; б) проценти за додаткове п"ятимісячне прострочення виплати вкладу за договором № 192010 від 29 квітня 2013 року в розмірі 436, 56 доларів США; в) проценти за додаткове п"ятимісячне прострочення виплати вкладу за договором № 192374 від 30 квітня 2013 року в розмірі 367, 42 доларів США; г) проценти за додаткове 146-денне прострочення виплати вкладу за договором № 302234 від 07 квітня 2014 року в розмірі 7560 грн; е) компенсацію інфляційних втрат за восьмимісяне прострочення виплати вкладу за договором № 302234 від 07 квітня 2014 року в розмірі 29 053, 77 грн. Таким чином, просить стягнути з відповідача всього 8017, 65 доларів США та 36 613, 77 грн. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 січня 2015 року у справі № 214/8107/14-ц вирішено уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» на користь ОСОБА_1 7483, 86 доларів США за договором банківського вкладу № 192010 від 29.04.2013 року; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» на користь ОСОБА_1 6298, 60 доларів США за договором банківського вкладу №192374 від 30.04.2013 року; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» на користь ОСОБА_1 64 725 грн за договором банківського вкладу № 302234 від 07.04.2014 року; у задоволенні решти позовних вимог відмовити. Але постановлене в січні 2015 року рішення суду відповідач почав виконувати тільки в червні 2015 року, додатково прострочивши його виконання ще на 5 місяців і виконав його лише частково, виплативши позивачу з 04 червня 2015 року по 18 червня 2015 року тільки 6100 доларів США, та 04 червня 2015 року по 10 червня 2015 року 57 000 грн.. Беручи до уваги, суми стягнуті рішенням суду, відповідач недоплатив по вкладам за договорами № 192010 та № 192374 у розмірі 7682, 46 доларів США та по вкладу за договором № 302234 у розмірі 7725 грн.

Окрім того, позивач має наступні вклади за договорами, укладеними з відповідачем:

1) вклад по договору № 257034 від 17 грудня 2013 року на суму 3000 доларів США, процентна ставка 11, 5 %, повернення вкладу передбачене 22 грудня 2014 року шляхом перерахування його на поточний рахунок;

2) вклад по договору № 268589 від 03 січня 2014 року на суму 3105 доларів США, процентна ставка 11, 5 %, повернення вкладу передбачене 08 січня 2015 року шляхом перерахування його на поточний рахунок;

3) вклад по договору № 284805 від 17 лютого 2014 року на суму 995 доларів США, процентна ставка 11, 5 %, повернення вкладу передбачене 17 лютого 2015 року шляхом перерахування його на поточний рахунок.

Якщо брати до уваги термін прострочення виплати вкладів, то нарахування процентів повинно здійснюватись в такому розмірі:

1) по вкладу за договором № 257034 від 17 грудня 2013 року на вказану в договорі дату повернення 22 грудня 2014 року сума вкладу з процентами складала 3348, 78 доларів США; строк прострочення виплати цієї суми до 24 червня 2015 року складає 181 день; проценти за 181 день прострочення складають 240,44 доларів США; всього сума разом з процентами складає 3589,22 доларів США;

2) по вкладу за договором № 268589 від 03 січня 2014 року на вказану в договорі дату повернення 08 січня 2015 року сума вкладу з процентами складала 3465, 99 доларів США; строк прострочення виплати цієї суми до 24 червня 2015 року складає 164 дні; проценти за 164 день прострочення складають 225, 75 доларів США; всього сума разом з процентами складає 3691, 74 доларів США;

3) по вкладу за договором № 284805 від 17 лютого 2014 року на вказану в договорі дату повернення 22 лютого 2015 року сума вкладу з процентами складала 1120, 74 доларів США; строк прострочення виплати цієї суми до 24 червня 2015 року складає 130 днів; проценти за 130 днів прострочення складають 61, 86 доларів США; всього сума разом з процентами складає 1182, 60 доларів США.

Всього по вкладам за договорами № 257034, 268589 та 284805 разом з процентами до 24 червня 2015 року, відповідач повинен був виплатити 8463, 56 доларів США.

10 серпня 2015 року ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб було виплачено 200 000 грн, чим повернуто позивачеві залишки боргу відповідач по валютним вкладам за договорами № 192010 та № 192374, на що було витрачено 7725 + (7682, 46 доларів США х 21, 5257 грн), що дорівнює 173095, 33 грн. На виплату боргу по іншим вкладам приходиться 200 000 - 173 095, 33 грн, що є еквівалентом 1249, 9 доларів США. Отже, невиплачений йому залишок боргу відповідача по вкладам становить 8463, 56 - 1249, 90, що дорівнює 7 213, 67 доларів США.

Крім цього, просить стягнути проценти по вкладам за договорами № 192010 від 24 квітня 2013 року, № 192374 від 30 квітня 2013 року, № 302234 від 07 квітня 2014 року за період з 12 січня 2015 року - дати ухвалення рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу у справі № 214/8107/14-ц - по червень 2015 року, а саме:

- по вкладу за договором № 192010 - 436, 56 доларів США;

- по вкладу за договором № 192374 - 367, 42 доларів США;

- по вкладу за договором № 302234 - 7560 грн.

Також просить стягнути інфляційні витрати до договором № 302234 від 7.04.2014 рік за період прострочення з 04 жовтня 2014 року по 04 червня 2015 року з урахуванням загального індексу інфляції 1, 5059, залишку суми вкладу станом на 05 жовтня 2014 року у розмірі 57 429, 87 грн, що становить 29 053, 77 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові та просив суд їх задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.

На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 січня 2015 року у справі № 214/8107/14-ц вирішено уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» на користь ОСОБА_1 7483, 86 доларів США за договором банківського вкладу № 192010 від 29.04.2013 року; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» на користь ОСОБА_1 6298, 60 доларів США за договором банківського вкладу №192374 від 30.04.2013 року; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» на користь ОСОБА_1 64 725 грн за договором банківського вкладу № 302234 від 07.04.2014 року; у задоволенні решти позовних вимог відмовити (а.с. 42 43).

Відповідач зазначене рішення виконав частково, виплативши позивачеві 6100 доларів США та 57 000 грн, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 81 88).

Окрім того, встановлено, що 17 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № 257034 (вклад «ПЕНСІЙНИЙ») відповідно до якого Банк приймає від Вкладника грошові кошти на депозитний рахунок в сумі 3 000 доларів США (а.с. 9, 10).

Також 03 січня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № 268589 (вклад «ПЕНСІЙНИЙ») відповідно до якого Банк приймає від Вкладника грошові кошти на депозитний рахунок в сумі 3 105 доларів США (а.с. 12, 13).

Окрім того, 17 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № 284805 (вклад «ІНТЕРНАЦІОНАЛЬНИЙ») відповідно до якого Банк приймає від Вкладника грошові кошти на депозитний рахунок в сумі 995 доларів США (а.с. 15, 13).

Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Як вбачається з умов договорів - п.п. 3.1.3 Банк зобов'язується зберігати Вклад, нараховувати та сплачувати по ньому проценти, а також повернути Вклад в порядку передбаченому Договором (а.с. 9, зворот; 12, зворот; 15, зворот).

Відповідно до п. 3.4.3 Договорів Вкладник має право отримати суму Вкладу та нараховані проценти в «Дату повернення» зазначену у п. 2 Договору (а.с. 9, зворот; 12, зворот; 15, зворот).

Відповідно до п. 2 умов договорів, передбачений порядок дострокового розірвання договору (а.с. 9, 12, 15).

Відповідно до п. 4.2. договору, остаточний розрахунок Банку з Вкладником (повернення суми Вкладу) у «Дату повернення» здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування на власний поточний рахунок Вкладника, відкритий на підставі письмової заяви Вкладника. У випадку дострокового розірвання Договору остаточний розрахунок Банку з Вкладником (повернення суми Вкладу) здійснюється у день дострокового розірвання Договору у готівковій формі через касу Банку (а.с. 9, зворот; 12, зворот; 16).

За грошовим вкладом № 257034 від 17 грудня 2013 року на суму 3000 доларів США з урахуванням процентної ставки 11, 5 %, встановленої договором, строку депозиту 369 днів, дати повернення вкладу 22 грудня 2014 року та строку прострочення виплати вкладу станом на 24 червня 2015 року 181 день заборгованість по вкладу разом з процентами згідно розрахунку позивача складає 3589, 22 доларів США (а.с. 93)

За грошовим вкладом № 268589 від 03 січня 2014 року на суму 3105 доларів США з урахуванням процентної ставки 11, 5 %, встановленої договором, строку депозиту 369 днів, дати повернення вкладу 08 січня 2015 року та строку прострочення виплати вкладу станом на 24 червня 2015 року 164 дні заборгованість по вкладу разом з процентами згідно розрахунку позивача складає 3591, 74 доларів США (а.с. 93).

За грошовим вкладом № 284805 від 17 лютого 2014 року на суму 995 доларів США з урахуванням процентної ставки 12, 5 %, встановленої договором, строку депозиту 369 днів, дати повернення вкладу 22 лютого 2015 року та строку прострочення виплати вкладу станом на 24 червня 2015 року 130 днів заборгованість по вкладу разом з процентами згідно розрахунку позивача складає 1182, 60 доларів США доларів США (а.с. 93).

Таким чином, згідно розрахунку позивача загальний розмір заборгованості по трьом договорам банківського вкладу разом з процентами складає 3589, 22 + 3691, 74 + 1182, 60, що дорівнює 8456 доларів США.

У судовому засіданні позивач підтвердив ту обставину, що 10 серпня 2015 року ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб позивачу було виплачено частину його вкладів в розмірі 200 000 грн.

Згідно розрахунку позивача, виплатою ОСОБА_2 200 000 грн фактично було повернуто йому залишки боргу відповідача щодо виконання рішення Саксаганського районного судуд м. Кривого Рогу від 12 січня 2015 року, на що витрачено 200 000 грн (7483, 86 доларів США + 6298, 60 доларів США 6100 доларів США) х 21,5257 грн (64 725 грн 57 000 грн) та залишок складає 26 904, 67 грн або 1249, 9 доларів США, де 200 000 сума, виплачена позивачеві ОСОБА_2; 7483, 86 доларів США, 6298, 60 доларів США, 64 725 грн грошові кошти, стягнуті рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 січня 2015 року у справі № 214/8107/14; 6100 доларів США, 57 000 грн грошові кошти, виплачені відповідачем на виконання рішення суду у справі № 214/8107/14.

Таким чином, невиплачений залишок заборгованості разом з процентами за договорами банківського вкладу № 257034 від 17 грудня 2013 року, № 268589 від 03 січня 2014 року та № 284805 від 17 лютого 2014 року складає 8463, 56 1249, 9, що дорівнює 7213, 67 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень статей 524, 533, 625 ЦК України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

Грошовими зобов'язаннями законодавець визначає такі правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Законом України "Про банки і банківську діяльність" поняття вкладу (депозиту) визначається як кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на певний строк зберігання.

Відповідно до правової позиції, викладеній в постанові ВСУ № 6-140 цс/13 від 25.12.2013 зазначено, що відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним.

Виходячи з наведеного, ураховуючи положення ст.ст. 530, 1060 ЦК України, положення Договорів, Відповідач повинен був повернути грошові кошти позивачу за вкладами № 257034 від 17 грудня 2013 року, № 268589 від 03 січня 2014 року та № 284805 від 17 лютого 2014 року не пізніше встановленої договорами дати повернення шляхом перерахування суми депозиту з усіма нарахованими відсотками на розрахунковий рахунок Позивача, вказаний в договорі, однак своїх зобов'язань не виконав, що призвело до порушення прав та майнових інтересів позивача.

Суд вважає, що неналежне виконання та відмова банку від виконання своїх зобов'язань за договором банківського вкладу, та неповернення суми вкладу на вимогу вкладника у передбачений договором строк та спосіб, а саме відповідно до п. 4.2. Договорів є не тільки неналежним виконанням зобов'язання, порушенням ст. 530, 1060 ЦК України, а є й порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та Першого протоколу до неї, оскільки кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, розглядаючи справу «Золотас проти Греції», Європейський суд чітко вказав, що «особа, яка розмістила грошову суму в банку, передала йому право використання цієї суми, банк був зобов'язаний зберігати її, й у разі використання з метою одержання прибутку мав повернути еквівалентну суму вкладникові після припинення дії угоди. Отже, власник рахунку міг уважати, що його вклад у банку - в безпеці, особливо при отриманні відсотків. Власник рахунку правомірно вважав, що буде повідомлений про ситуацію, яка загрожує суті угоди з банком і його фінансовим інтересам, щоб він міг завчасно зробити дії відповідно до закону та зберегти право на захист свого майна».

Отже, за наведених обставин, враховуючи зміст викладених норм чинного законодавства України та обов"язкову правову позицію вищої судової інстанції, а також практику ЄСПЛ, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми вкладів за укладеним між сторонами договорами банківського вкладу № 257034 від 17 грудня 2013 року, № 268589 від 03 січня 2014 року та № 284805 від 17 лютого 2014 року з нарахованими процентами з урахуванням виплат, проведених позивачеві ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, а саме - у розмірі 7 213, 67 доларів США.

В частині вимог позивача щодо застосування відповідальності за порушення грошового зобов»язання у вигляді стягнення процентів за прострочення виплати грошових коштів за вкладами, які були предметом розгляду у справі № 214/8107/14-ц, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням положень наведеної норми та встановлених судом обставин вимоги позивача про стягнення 3% річних від простроченої суми за пятимісячний період, яка складає:

-по вкладу за договором № 192010 від 29 квітня 2013 року 436, 56 доларів США;

-по вкладу за договором № 192374 від 30 квітня 2013 року 367, 42 доларів США;

-по вкладу за договором № 302234 від 07 квітня 2014 року за період 146 днів 7560 грн;

є законними та обґрунтованими в частині вимог та підлягають задоволенню щодо стягнення за період з 13 січня 2015 року по 04 червня 2015 року, що становить 142 дні.

Таким чином, проценти за прострочення виплати вкладів за договорами, які належить стягнути з відповідача, складають відповідно:

-по вкладу за договором № 192010 від 29 квітня 2013 року 7483, 86 х (11% +3%) : 100 % / 365 х142, що складає 378, 5 доларів США;

-по вкладу за договором № 192374 від 30 квітня 2013 року 6290, 60 х (11% +3%) : 100 % / 365 х142, що складає 318, 55 доларів США;

-по вкладу за договором № 302234 від 07 квітня 2014 року 60 000 х (28. 5 % +3%) : 100 % / 365 х142, що складає 7352, 87 грн.

Перевіривши надані Позивачем, розрахунки, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення інфляційних витрат є часткового обґрунтованими, та підлягають стягненню у розмірі 26 992, 03 грн, виходячи із розрахунку за період з листопада 2014 року по червень 2015 року.

Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору банківського вкладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 6090 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 625. 629, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Уточнений позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» про повернення банком депозитів та виплату процентів задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» на користь ОСОБА_1 заборгованість за вкладами та процентами у розмірі 7910 (сім тисяч дев"ятсот десять) доларів США 72 центи та заборгованість за процентами та компенсацією інфляційних витрат у розмірі 34 344 (тридцять чотири тисячі триста сорок чотири) грн 91 коп.

В задоволені інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» на користь держави судовий збір в сумі 6 090 (шість тисяч дев"яносто) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Ковтун Н.Г.