Провадження №: 2/752/4788/15
14 серпня 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ладиченко С.В., при секретарі Рожок В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
у липні 2015року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 626 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб.
Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Зазначила, що з моменту реєстрації шлюбу між нею та відповідачем, час від часу, виникали непорозуміння з підстав різного сприйняття сімейних та подружніх обов'язків щодо конкретного розуміння прав та обов'язків дружини та чоловіка. Між позивачкою та відповідачем на побутовому рівні постійно виникали непорозуміння у відносинах,що призвело до фактичного припинення подружніх стосунків. Часті непорозуміння змусили не тільки фактично припинити подружні стосунки,а також відмовитись від ведення спільного господарства та переїхати мешкати окремо.
З 2013р. позивачка з відповідачем мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, жодних прав щодо виконання подружніх обов'язків один до одного не заявляють, подружніх обов'язків щодо один одного не виконують.
Отже, з огляду на те, що позивачка та відповідач протягом тривалого часу спільно не проживають як подружжя, не ведуть спільного господарства, з метою забезпечення для спільного сина сприятливої атмосфери для проживання та розвитку, позивачка не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу та звертається до суду з метою розірвання вже фактично не існуючого шлюбу з відповідачем. За глибоким переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а штучне та формальне підтримання неіснуючого шлюбу може несприятливо вплинути на психологічний стан сина, нанести йому непоправну психологічну травму, що може призвести до негативних наслідків в майбутньому.
Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, у якому просить проводити розгляд справи без її участі. Зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи .
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України).
Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі.
Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 626 (а.с.7).
Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин з 2013 року, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу.
Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим.
Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України вирішити питання стосовно судових витрат.
Керуючись ст.ст. 105, 110, 111, 112 СК України, ст. ст. 10, 57-61, 208 - 209, 212-215, 218 ЦПК України,-
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 01 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 626 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.
Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Ладиченко