Справа № 500/4211/15-ц
Провадження № 2/500/2279/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Адамова А.С.,
при секретарі Хачатрян А.Т.,
за участю: позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13.09.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_3 міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №458, мотивуючи тим, що сторони не проживають разом з 2013 року, шлюбні відносини припинилися з тих підстав, що вони втратили відчуття любові та поваги. Вважає примирення неможливим, оскільки має намір утворити нову сімю.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 13.09.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖД №089209 від 13.09.2008 року (а.с.3). Від шлюбу сторони дітей не мають.
Сторони не проживають однією сімєю та спільне господарство не ведуть, зі слів позивача - з 2013 року.
Спору щодо розподілу спільного майна на даний час немає, що з огляду на вимоги ч.1 ст.61 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню.
Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.
Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 213-215,224 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 13.09.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_3 міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №458, розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 08. 12.2015р.
Суддя: ОСОБА_4