Провадження № 2-р/127/55/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2015 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.11.2015 року у справі № 127/16153/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів та припинення дій, які порушують право, зобовязання відповідача документально оформити зменшення суми виданої позики, -

В С Т А Н О В И В:

24.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про розяснення рішення суду від 16.11.2015 року у справі №127/16153/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів та припинення дій, які порушують право, зобовязання відповідача документально оформити зменшення суми виданої позики.

Ухвалою суду від 25.11.2015 року вказану заяву було залишено без руху та надано позивачу пять днів з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків.

Копію ухвали позивачем отримано 30.11.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що повернулось на адресу суду з відповідною відміткою про отримання судової кореспонденції.

03.12.2015 року від заявника на адресу суду надійшли пояснення по ухвалі від 25.11.2015 року, про залишення його заяви без руху, які мотивовані тим, що 30.11.2015 року ОСОБА_1 отримано ухвалу суду від 25.11.2015 року про необхідність сплати судового збору протягом 5 днів з дня отримання ухвали суду. Разом з тим, ОСОБА_1 посилаючись на п. 5 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вказує на те, що оскільки ст.. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Заявник вказує, що за даною нормою, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

Разом з тим, суд за результатами системного аналізу норм Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про захист прав споживачів», приходить до висновку що заявник ОСОБА_1 невірно тлумачить норми вказаних законів з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року, який набув чинності з 01.09.2015 року ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» викладено у новій редакції.

Згідно нині діючої редакції (та діючої станом на час подання заяви про розяснення рішення суду ОСОБА_1С.) ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»: за подання до суду заяви про розяснення рішення суду, яку подано фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

З наведеного вбачається, що новелою нині діючої редакції вказаної статті Закону є, зокрема але не обмежуючись, запровадження сплати судового збору за розгляд судом заяви «про розяснення судового рішення», без наведення переліку будь яких виключень, у справах будь яких категорій.

Слід звернути увагу також і на те, що «нова редакція» вказаного закону не містить також інституту звільнення від сплати судового збору споживачів - за подання позовів, що пов'язані з порушенням їхніх прав, що раніше (в попередній редакції Закону) було передбачено п. 7, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, що регулює відносини у сфері сплати судового збору та прийнятий в часі пізніше.

Суд погоджується, з заявником ОСОБА_1 в тій частині, що Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено питання застосування судами ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та наведення в п. 7 наступного: Оскільки стаття 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством зокрема, але не обмежуючись і статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів".

За змістом ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Таким чином, у ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» ідеться про звільнення від сплати судового збору споживачів, як позивачів при предявленні позову про захист їх прав. У цьому звязку суд зважає на те, що при прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до розгляду, судом на стадії відкриття провадження у справі з позивача не справлявся судовий збір, не стягувався він і при прийнятті судового рішення, незважаючи на те, що у задоволенні позову позивачу відмовлено.

Разом з тим, у вказаній нормі не міститься будь яких виключень, про звільнення від сплати судового збору за подання до суду заяви (не позову), про розяснення судового рішення, що врегульовано спеціальним Законом України «Про судовий збір», який з 1.09.2015 року містить норму про обовязковість сплати судового збору при зверненні до суду з заявою про розяснення судового рішення.

Також суд зважає й на те, що судом, за результатами розгляду справи по суті не встановлено з боку відповідача будь яких порушень прав ОСОБА_1, як споживача банківської послуги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник у встановлений судом строк не виконав вимог ухвали суду та не усунув недоліки, які в ній наведено.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до переконання про наявність підстав, передбачених ст. 121 ЦПК України, вважати заяву неподаною та повернути її ОСОБА_1

Відповідно до ч.5 ст.121 ЦПК України повернення позовної заяви (заяви) не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.121, 209, 210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.11.2015 року у справі № 127/16153/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів та припинення дій, які порушують право, зобовязання відповідача документально оформити зменшення суми виданої позики - вважати неподаною та повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: