АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого судді - Слободянюк С.В.,

Суддів: Крижанівській Г.В., Пікуль А.А.,

при секретарі - Лознян О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 липня 2015 року про задоволення заяви ОСОБА_1, яка віє в інтересах ОСОБА_2, щодо скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2015 року ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_5 звернулась в суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі за позовом ПАТ «Універсал банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 липня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_5 Скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі за позовом ПАТ «Універсал банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ПАТ «Універсал Банк» подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, постановлення нової, якою відмовити в задоволені заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 1626/14.

Апелянт зазначає, що законодавець чітко розрізняє спори за участю споживача та спори щодо захисту прав споживача, в даному випадку третейський суд не розглядав спір щодо захисту прав споживача, а тому не було підстав для скасування рішення Третейського суду. Дія ст.6 Закону України « Про третейські суди», на яку посилається заявник не розповсюджується на правовідносини, що виникли між відповідачами та банком, рішення третейського суду винесено з дотриманням норм як матеріального так і процесуального права

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне поштове відправлення, в судове засідання не з'явився (а.с.94).

Відповідно до положення ч.5 ст.76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові.

В судовому засіданні представник ПАТ «Універсал Банк» - Бузиновська Т.Л. апеляційну скаргу підтримала.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 389-5 ЦПК України, ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Визначені ст. 389-5 ЦПК України підстави для скасування рішення третейського суду є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає

Також п. 14 ч.1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» визначено підвідомчість третейським судам, відповідно до якої третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язку найманого працівника.

Як роз'яснено у пунктах 1 та 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року за №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб.

Виходячи з позиції Верховного Суду України, позовна заява про захист прав споживача подається саме споживачем, у разі порушення його прав, передбачених ст. ст. 4-15 Закону України «Про захист прав споживачів».

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року по справі № 1-26/2011, підтверджено, що саме споживач має звертатися до суду як під час укладення кредитного договору, так і під час виконання договору.

Як вбачається з матеріалів третейської справи №1626/14, що між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір №063-2008-2130.

Відповідно до вказаного договору ( п.7.1) спори та суперечки в рамках розгляду цього договору, врегулювання яких неможливо досягнути шляхом переговорів, вирішується в судовому порядку, згідно з чинним законодавством України.

26 вересня 2012 року між ПАТ «Універсал Банк», що є правонаступником ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_8 було укладено додаткову угоду до кредитного договору №063-2008-2130 від 20 червня 2008 року, де зокрема зазначено, п.8.1 що всі вимоги, які виникають при виконанні даного договору або у зв»язку з ним, або випливають з нього, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невід»ємною частиною даної третейської угоди.

Тобто як вбачається третейське застереження було укладено після вступу в законну силу Закону України «Про внесення зміни до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам».

Заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейського суду.

Водночас, ураховуючи правову позицію, висловлену Верховним Судом України в постанові від 2 вересня 2015 року у справі № 6-856цс15, відповідно до якої, оскільки боржник є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України "Про третейські суди" така справа не підвідомча.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого рішення скасовуючи рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі №1626/14, оскільки воно було прийнято рішення в порушення вимог п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди»

З огляду на викладене, підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, немає.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: