Справа № 369/9453/14-ц Головуючий у І інстанції Усатов Д. Д.
Провадження № 22-ц/780/6134/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 19 08.12.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Касьяненко Л.І.,

при секретарі: Яруну Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

в с т а н о в и л а:

16.09.2014 року позивач звернулася до суду із позовом, посилаючись на те, що між сторонами було укладено попередні договори в простій письмовій формі.

На підставі п. 2.1 попереднього договору № 4В/12 від 31.05.2012 року в підтвердження наміру його виконання позивачем передано відповідачу 340200 грн., що еквівалентно 42000 доларів США; на підставі п. 2.1 попереднього договору № 2Л/5 від 28.12.2012 року в підтвердження наміру його виконання позивачем передано відповідачу 173102 грн., що еквівалентно 21450 доларів США; на підставі п. 2.1 попереднього договору № 2Л/4 від 15.01.2014 року в підтвердження наміру його виконання позивачем передано відповідачу 177391,50 грн., що еквівалентно 21450 доларів США; на підставі п. 2.1 попереднього договору № 4В/6 від 28.05.2012 року в підтвердження наміру його виконання позивачем передано відповідачу 226800 грн., що еквівалентно 28000 доларів США.

Загальна передана сума за договорами складає 112900 доларів США.

Згідно договору № 4В/12 від 31.05.2012 року відповідач зобовязався не пізніше 1 кварталу 2013 року укласти основний договір купівлі-продажу частини житлового будинку № 10-А по вул. Висока в м. Ірпінь Київської області орієнтовною площею 56 кв.м.

Згідно договору № 2Л/5 від 28.12.2012 року відповідач зобовязався не пізніше 1 кварталу 2014 року укласти основний договір купівлі-продажу частини житлового будинку № 42, 44 по вул. Лісова в м. Ірпінь Київської області орієнтовною площею 39 кв.м.

Згідно договору № 2Л/4 від 15.01.2014 року відповідач зобовязався не пізніше 111 кварталу 2014 року укласти основний договір купівлі-продажу частини житлового будинку № 42, 44 по вул. Лісова в м. Ірпінь Київської області обєкту орієнтовною площею 39 кв.м. (виділений на плані цокольного поверху (перший рівень) під номером 4).

Згідно № 4В/6 від 28.05.2012 року відповідач зобовязався не пізніше 1 варталу 2013 року укласти основний договір купівлі-продажу частини житлового будинку № 10-а (перший корпус) по вул. Висока в м. Ірпінь Київської області обєкту орієнтовною площею 56 кв.м. Відповідач своїх зобовязань не виконав, основних договорів купівлі-продажу вказаних обєктів із позивачем не уклав.

Позивач просив стягнути з відповідача 112900 доларів США як безпідставно одержані за нікчемними договорами, що еквівалентно 2437330,36 грн., три відсотка річних за користування коштами в розмірі 163081,08 грн. та судові витрати 3654 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача безпідставно отримані за попередніми договорами: № 4В/12 від 31.05.2012 року; № 2Л/5 від 28.12.2012 року; № 2Л/4 від 15.01.2014 року; № 4В/6 від 28.05.2012 року, які є нікчемними, грошові кошти в сумі 112900 доларів США, що станом на 29.09.2015 року за курсом НБУ еквівалентно 2437330,36 грн., а також три відсотка річних за користування коштами в розмірі 163081,08 грн. та судові витрати 3654 грн.

В апеляційній скарзі відповідач в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду і в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами укладені чотири попередні договори у простій письмовій формі, відповідно до яких у встановлений строк домовленість укласти основні договори купівлі-продажу нерухомого майна відповідачем не виконана.

На підставі попередніх договорів № 4В/12 від 31.05.2012 року, № 2Л/5 від 28.12.2012 року, № 2Л/4 від 15.01.2014 року, № 4В/6 від 28.05.2012 року позивачем відповідачу передано 340200 грн., що еквівалентно 42000 доларів США; 173102 грн., що еквівалентно 21450 доларів США; 177391,50 грн., що еквівалентно 21450 доларів США та 225800 грн., що еквівалентно 28000 доларів США.

Попередні договори є нікчемними, оскільки при їх укладені не додержано нотаріальної посвідченої форми.

Задовольняючи позов, суд вважав його обгрунтованим і задовольнив позов, оскільки передані гроші безпідставно утримуються відповідачем.

Проте такий висновок суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Згідно ст. 60 ЦПК України позивач зобовязаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Як на підставу своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до п. 2.1 укладених між сторонами попередніх договорів передав відповідачу гроші.

Вбачається, що пунктом 2.1 вказаних договорів передбачено: в підтвердження наміру придбати Обєкт та з метою забезпечення оформлення договору купівлі-продажу (Основного договору), покупець передав, а Продавець прийняв до підписання цього договору (і в кожному з чотирьох договорів вказані суми).

Проте пунктом 2.2 цих же попередніх договорів їх сторони передбачили, що отримання грошових сум Продавець підтверджує розпискою.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження отримання продавцем грошових сум в розмірі 226800 грн., що еквівалентно 28000 доларів США є лише одна розписка до попереднього договору № 4В/6 від 28.05.2012 року, власноручно написана ОСОБА_2

З вказаного договору вбачається, що продавцем у цьому договорі є ОСОБА_4, а відповідач є не стороною договору, а уповноваженою особою діяти від імені продавця на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_5 10 листопада 2011 року № 1335.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_6 є неналежним відповідачем у даних правовідносинах, оскільки вона не сторона правочину в звязку з чим в цій частині з цих підстав позов не підлягає задоволенню.

В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню з тих підстав, що позивач не довела тих обставин, що за іншими договорами були передані кошти, оскільки належного доказу передачі коштів, яким відповідно до п. 2.2 мала б бути розписка продавця про їх отримання, позивачем не надано.

Про відсутність таких розписок не заперечували і сторони, продавцем у яких виступала відповідач.

Таким чином в цій частині позивач не довела тих обставин, на які посилалася як на підставу для задоволення своїх вимог.

Вказані обставини залишилися по-за увагою суду першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи в звязку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

При цьому дійсно відповідно до ст. 236 ЦК України дані попередні договори є нікчемні, оскільки при їх укладенні не додержано нотаріально посвідченої форми (ст.ст. 635, 657 цього Кодексу), проте дані обставини правового значення для вирішення справи не мають.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді