АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6137/15 Головуючий 1-інст. ОСОБА_1
Справа - № 618/304/15-ц Доповідач Зазулинська Т.П.
Категорія договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів - КРУГОВОЇ С.С.,

- ОСОБА_2,

секретаря - Пруднікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Колодязнянське» на рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 24 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колодязнянське» про розірвання договорів оренди землі та повернення земельних ділянок,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року позивач звернувся до Дворічанського районного суду Харківської області з позовом до ТОВ «Колодязнянське» про розірвання договорів оренди та повернення земельних ділянок.

В обґрунтування позову посилався на те, що ним згідно договорів оренди землі від 04 вересня 2007 року приватному сільськогосподарському підприємству «Агрофірма «Шевченкове» передано в оренду строком на 25 років земельні ділянки площею 2,7821 га, та 4,3506 га, які розташовані на території Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Оскільки ПСП «Агрофірма «Шевченкове» 14.01.2013 року припинило свою діяльність в результаті реорганізації він звернувся до ТОВ «Колодязнянське», яке є правонаступником всіх прав та обов язків ПСП «Агрофірма «Шевченкове», з заявою про розірвання договорів, висловивши бажання самостійно обробляти землю, але отримав письмову відповідь, в якій зазначено, що правові підстави для розірвання договорів оренди та повернення земельної ділянки відсутні. Зазначав, що невиконання ТОВ " Колодязнянське " умов договорів оренди, а саме пункту 39, згідно з яким перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для розірвання договору.

Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 24 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування скарги посилається на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовані всі обставини справи, не досліджені всі його доводи та не надано їм належної оцінки.

Зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовані виключно тим, що ПСП «Агрофірма «Шевченкове» (орендар за спірним договором оренди землі) припинило свою діяльність шляхом приєднання (не ліквідації) до ТОВ «Колодязнянське», яке є повним правонаступником всіх прав та обовязків ПСП «Агрофірма «Шевченкове» (в тому числі і права оренди спірної земельної ділянки) - згідно п. 1.1 Статуту ТОВ «Колодязнянське», зареєстрованого в установленому Законом порядку.

Вказує, що відповідно до пункту 39 договору оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - Орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. При цьому, договором не передбачено право тієї чи іншої сторони на вибір тих правових наслідків (зміна умов або розірвання), які передбачені спірним договором у разі настання реорганізації орендаря.

Стверджує, що розірвання спірного договору, вилучення земельної ділянки із користування є обставиною, що прямо суперечить правам, інтересам, цілям ТОВ «Колодязнянське», при тому, що жодних прав позивача відповідачем не порушувалось.

Звертає увагу, що позивач також неодноразово визнавав, що жодних його прав відповідач не порушував, що в силу положень ч. ч. 1 та 2 ст. З ЦПК взагалі виключає можливість судового захисту не порушених прав.

Вважає, що реальною причиною позову є бажання відповідача використовувати самостійно обробляти належні їм земельні ділянки з метою збільшення доходів, оскільки очікуваний ним прибуток від такого обробітку буде значно вищим ніж розмір орендної плати за спірними договорами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи скарги і матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 204584 та ЯБ № 201218, виданих 26 квітня 2007 року Дворічанською районною державною адміністрацією на підставі рішення № 258 від 26 вересня 2005 року ОСОБА_3 належать земельні ділянки площею відповідно 2,7821 га та 4,3506 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області.

Згідно договорів оренди землі від 04 вересня 2007 року вказані земельні ділянки ОСОБА_3 передано приватному сільськогосподарському підприємству «Агрофірма «Шевченкове» в оренду строком на 25 років.

Пунктом 39 вказаних договорів оренди землі сторони визначили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря, є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців №20318892 від 24.03.2015 року, Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Шевченкове» 14.01.2013 року припинило свою діяльність в результаті реорганізації.

Згідно статуту, затвердженого загальними зборами від 17.01.2013 року, ТОВ «Колодязнянське» є правонаступником всіх прав та обовязків приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Шевченкове», яке припинило свою діяльність шляхом приєднання до ТОВ «Колодязнянське».

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Частиною 1 статті 627, частиною першою статті 628 та статтями 629, 651 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Зміст договору становлять умови ( пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, умовами договорів оренди земельних ділянок передбачені такі підстави для їх розірвання в односторонньому порядку, як реорганізація юридичної сооби орендаря, тому, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правомірно виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_3, надав належну оцінку запереченням відповідача проти позову, навівши в рішенні мотиви їх відхилення.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Посилання відповідача на те, що ним не порушені інтереси позивача не є підставою для скасування рішення, оскільки право позивача, як сторони договорів оренди, на їх розірвання в односторонньому порядку з вищенаведених підстав не обумовлено вчиненням іншою стороною будь-яких порушень та не залежить від мотивів його реалізації.

Інші доводи апеляційної скарги також не є підставами для скасування рішення, яке ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права , тому апеляційна скарга відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України підлягає відхиленню .

*

Керуючись ст. ст. 303, 304,п.1 ч.1 ст.307,ч.1ст. 308, ст.ст.313, 314, 315,317, 319 ,324 ЦПК України колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колодязнянське» відхилити.

Рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий (підпис) Т.П.Зазулинська

Судді (підписи) С.С.Кругова

ОСОБА_2