Справа № 489/859/15-ц
Номер провадження 2/489/1021/15
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (далі-позивач або ПАТ "МТЕЦ") до ОСОБА_1 (далі-відповідач) про стягнення боргу за спожиту теплову енергії,

встановив

У лютому 2015 року ПАТ "МТЕЦ" звернулося із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в опалювальних сезонах 2013-2014 років, позивач здійснював постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі зареєстрований та проживає відповідач. Зазначають, що за опалювальний період з 01.12.2012 по 01.04.2014 відповідачу нараховано до сплати 3170,19 грн., які відповідач сплатив не в повному обсязі.

Посилаючись на вказані обставини, просили суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 1470,19 грн., 168,46 грн. - суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 47,13 грн. - три відсотки річних та судовий збір у сумі 243,60 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив про їх задоволення.

Відповідач вимоги не визнав, вказав, що за домовленістю він сплатив суму боргу, а позивач не відмовляється від стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

ПАТ "МТЕЦ" є суб'єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва. В опалювальних сезонах 2013-2014 роках, ПАТ "МТЕЦ" здійснювало постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_2.

Ухвалою від 26.11.2014 було відмовлено у прийнятті заяви ПАТ "Миколаївська ТЕЦ" про видачу судового наказу (а. с. 4).

Відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та є власником особового рахунку №603036 ( а. с. 17).

Згідно зі ст. 11 ЦК України зобов"язання виникають з дій осіб, які породжують цивільні права та обов"язки. Обов"язок сплати вартості спожитої теплової енергії випливає із факту постачання теплової енергії.

Правовідносини між позивачем та відповідачем за своїм змістом є зобов'язальними, позивач повинен надавати відповідачу послуги, а відповідач повинен за них сплачувати. Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила) та відповідними положеннями ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово- комунальні послуги" споживач зобов"язаний укласти договір, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з пунктом 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Позивач свої зобов'язання виконав та постачав відповідачу теплову енергію, що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж, за яку відповідач не сплатив, в наслідок чого в період з 01.12.2012 по 01.04.2014 за ним виникла заборгованість у розмірі 1470,19 грн.

Відповідач після відкриття провадження перерахував на розрахунковий рахунок позивача суму заборгованості 1470,19 грн.

Суд не приймає заперечення представника позивача про те, що позивач не може направити ці кошти на погашення заборгованості без заяви відповідача, а зараховує платіж в рахунок поточних платежів, тому що перерахування відповідачем суми заборгованості на розрахунковий рахунок позивача є належним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

За період з 01.01.2013 по 01.08.2014 відповідачу нараховано індексацію суми боргу в розмірі 168,46 грн. та 3% річних в розмірі 47,13грн.

Враховуючи те, що відповідач своєчасно у встановлені строки не здійснював оплату послуг, позивач правомірно нарахував інфляційні втрати та 3 % річних.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 243,6 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені, оскільки сума заборгованості сплачена після відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

Позов Публічного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, 14.02.1957 р. н., РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" заборгованість в сумі 215 (двісті п'ятнадцять) грн. 59 коп., що складається з 3 % річних - 47,13 грн., інфляційні втрати - 168,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" судовий збір в сумі 243,6 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв