Справа №409/2779/15-ц
Пров.№2/409/2182/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2015 року смт.Білокуракине
Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді: О.Ю.Максименко
при секретарі: А.В.Антоненко
за участю прокурора: Г.В.Путненко
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_2.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона знаходилася у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 до 2014 року. Від спільного шлюбу вони мають спільну дитину - сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. З травня 2013 року батько дитини проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов'язків. У зв'язку з чим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2.
В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання 02.12.2015 року не з'явився. Про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр", причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.
В судове засідання третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи без участі представника Управління. Позовні вимоги позивача підтримали в повному обсязі.
В судовому засіданні прокурор підтримала позовну заяву, вважала, що для позбавлення батьківських прав відповідача відносно свого неповнолітнього сина є достатньо підстав, оскільки було встановлено, що батько ніякої участі у житті дитини не приймає, не піклується про його здоров'я, не цікавиться навчанням та інтересами дитини, вихованням сина не займається.
02.12.2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.10).
ОСОБА_4 розірвала шлюб зі ОСОБА_3 та змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.14).
Рішенням Слов'яносербського районного суду Луганської області від 26.09.2013 року зі ОСОБА_3 стягнено аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ? частини його заробітку (доходів), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.06.2013 року до повноліття дитини до ІНФОРМАЦІЯ_5, на підставі чого був виписаний виконавчий лист (а.с.6).

Згідно довідки про неотримання аліментів № 4197/07-50/18 від 02.04.2014 року, виданої Артемівським ВДВС Луганського МУЮ, ОСОБА_4 дійсно не отримувала аліменти від ОСОБА_3 у період з 01.10.2013 року по 31.03.2014 року (а.с.5).

ОСОБА_1 є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, разом з дитиною ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно з довідкою, наданою БО „БФ „Станція „Харків", ОСОБА_1 разом з вином, ОСОБА_6, була зареєстрована на отримання гуманітарної допомоги 20.06.2014 року. За цей час ОСОБА_2 отримав психологічну допомогу, відвідував розвиваючі та освітні заходи, де його завжди супроводжувала мати. Мати займається освітою та розвитком сина самостійно, батько участі у вихованні дитини не приймає, піклування з батьківської сторони ОСОБА_2 позбавлений (а.с.27).

Відповідно до інформації, наданої адміністрацією КС „Харківська міська дитяча поліклініка № 2" від 23.10.2015 року, де ОСОБА_2 знаходиться під наглядом фахівців з 17.09.2014 року, належний догляд за дитиною здійснює мати, всі рекомендації медичних працівників виконує в повному обсязі. Батько станом здоров'я сина не цікавиться, за медичною допомогою з цього приводу не звертався (а.с.50).

ОСОБА_1 є студентом V курсу факультету дошкільної освіти (заочна форма навчання) Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди. На сесіях з'являється з дитиною (а.с.48).

Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_2 та відповідність його інтересам дитини (а.с.47).

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки ... можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ... ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до п.15, 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновленні і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як було встановлено в судовому засіданні, від виконання своїх батьківських обов'язків щодо сина ОСОБА_5 ОСОБА_3 взагалі самоусунувся. Хлопець проживає з матір'ю, батько взагалі сином не цікавиться, не відвідує його, не цікавиться його життям, здоров'ям та навчанням. Аліменти не сплачує, взагалі дитину не утримує. Таким чином, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, 2012 року народження, що буде відповідати інтересам дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 9, 12 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВРУ 27.02.1991р., Постановою № 3 Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновленні і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ст.ст. 150, 164-166, 194 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав у відношенні його малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено учасниками процесу в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю.Максименко