Провадження по справі № 2/752/5727/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого-судді Сальникової Н.М.,

секретаря Захаревської Н.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по аліментам, -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки від суми несплачених аліментів в розмірі 3 199 672 грн 03 к за період з грудня 2006 року по липень 2015 року, посилаючись на наявність заборгованості останнього по сплаті аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи, що підтверджується розпискою про дату і час судового розгляду, не прибув в судовому засіданні, попередньо надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився також, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно не надходило до суду.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд, керуючись ч.2 ст.197 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, забезпечив сторонам змагальність процесу, створив їм відповідні умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, проте останні, відповідно до ч.2 ст.11 та ч.3 ст.27 ЦПК України, скористались на власний розсуд своїми правами щодо предмету спору.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15.12.2004 року вирішено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі ? частин з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Положенням ч.3 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем. Як вбачається з наданої позивачем в розпорядження суду довідки відділу ДВС Голосіївського управління юстиції м. Києва № 15867 від 06.07.2015 року, заборгованість відповідача за вказаним рішенням станом на 01.07.2015 року становить 102 095 грн 47 грн /а.с.10-12/.

Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як роз'яснив пленум у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Положеннями ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ч.1 ст.57, ст.10 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.09.2015 року, відповідачу по справі, було запропоновано, в разі невизнання позовних вимог, надати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються /а.с.17/, проте останнім жодних доказів в підтвердження унеможливлення ним своєчасної сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини та її виникнення з незалежних від нього причин до суду не надано. Розмір заборгованості із сплати аліментів, окрім суб'єктивного ставлення відповідача, належними та допустимими доказами не спростовано.

Таким чином, з огляду на принцип змагальності, судом констатується факт визнання відповідачем розміру заборгованості аліментів та наявність вини відповідача в простроченні їх сплати. Слід зазначити, що згідно із ч. 1 ст. 20 СК до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СК, не поширюється дія норм ЦК про позовну давність.

Враховуючи невиконання відповідачем вимоги по сплаті аліментів, враховуючи останні утримання аліментів 30.11.2006 року, з огляду на недоведеність відсутності вини відповідача, судом визначається сума пені так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць) /правова позиція ВСУ у справі №6-94цс15/.

Таким чином: грудень 2006 - 169,27, січень 2007 - 139,87, лютий 2007 - 128,99, березень 2007 - 158,62, квітень 2007 - 147,90, травень 2007 - 159,15, червень 2007 - 166,89, липень 2007 - 178,05, серпень 2007 - 176,47, вересень 2007 - 174,72, жовтень 2007 - 189,45, листопад 2007 - 184,15, грудень 2007 - 227,85, січень 2008 - 193,20, лютий 2008 - 184,27, березень 2008 - 213,29, квітень 2008 - 220,76, травень 2008 - 224,32, червень 2008 - 230,98, липень 2008 - 245,55, серпень 2008 - 233,25, вересень 2008 - 230,62, жовтень 2008 - 240,90, листопад 2008 - 227,65, грудень 2008 - 266,17, січень 2009 - 209,55, лютий 2009 - 193,32, березень 2009 - 232,57, квітень 2009 - 228,16, травень 2009 - 229,95, червень 2009 - 238,02, липень 2009 - 249, серпень 2009 - 234,45, вересень 2009 - 235,62, жовтень 2009 - 241,80, листопад 2009 - 228,66, грудень 2009 - 276,30, січень 2010 - 222,67, лютий 2010 - 203,98, березень 2010 - 252,60, квітень 2010 - 235,70, травень 2010 - 246,97, червень 2010 - 260,35, липень 2010 - 268,50, серпень 2010 - 257,32, вересень 2010 - 252,81, жовтень 2010 - 265,05, листопад 2010 - 262,23, грудень 2010 - 313,05, січень 2011 - 258,97, лютий 2011 - 239,96, березень 2011 - 292,05, квітень 2011 - 284,34, травень 2011 - 289,57, червень 2011 - 297,10, липень 2011 - 312,82, серпень 2011 - 304,20, вересень 2011 - 295,22, жовтень 2011 - 309,60, листопад 2011 - 302,40, грудень 2011 - 361,42, січень 2012 - 311,10, лютий 2012 - 301,42, березень 2012 - 343,27, квітень 2012 - 332,92, травень 2012 - 335,17, червень 2012 - 335,53, липень 2012 - 352,50, серпень 2012 - 342,82, вересень 2012 - 332,92, жовтень 2012 - 351,60, листопад 2012- 339,88, грудень 2012 - 402,60, січень 2013 - 342,07, лютий 2013 - 316,44, березень 2013 - 374,85, квітень 2013 - 362,43, травень 2013 - 375,97, червень 2013 - 370,26, липень 2013 - 392,85, серпень 2013 - 377,62, вересень 2013 - 360,11, жовтень 2013 - 378, листопад 2013 - 364,09, грудень 2013 - 421,35, січень 2014 - 358,72, лютий 2014 - 335,95, березень 2014 - 398,47, квітень 2014 - 390,19, травень 2014 - 395,40, червень 2014 - 393,31, липень 2014 - 422,92, серпень 2014 - 399,52, вересень 2014 - 388,74, жовтень 2014 - 407,02, листопад 2014 - 398,31, грудень 2014 - 412,05, січень 2015 - 403,87, лютий 2015 - 426,93, березень 2015 - 473,70, квітень 2015 - 482,27, травень 2015 - 498,90, червень 2015 - 482,27= 31959,32 (грудень 2006 по червень 2015),- які і підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 319 грн 59к.

Керуючись ст. 10,11,60,61,88,114,212-215,218, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по аліментам - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за порушення сплати аліментів за період з грудня 2006 року по червень 2015 року включно у сумі 31 959 /тридцять одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят дев'ять/ грн 32 к.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 319 грн 59к.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд шляхом подання в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.М. Сальникова