Справа № 2-5091/10 Провадження № 22-ц/772/3141/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 24 Доповідач Чорний В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Чорного В.І.

суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.

при секретарі: Франчук О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 31 серпня 2010 року у справі за позовом Дочірнього підприємства «Теплокомуненерго» «Маяк» Відкритого акціонерного товариства «Маяк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за надані послуги опалення та гарячого водопостачання, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2010 року ДП «Теплокомуненерго «Маяк» звернулося в суд із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги опалення і гарячого водопостачання, мотивуючи свої вимоги наступним. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.01.2010 року з відповідачів на його користь було стягнуто заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 3210, 27 грн., що утворилася за період з 01.10.2008 року по 01.10.2009 року. Оскільки відповідачі і надалі не розраховуються за спожиті послуги за період з 01.10.2009 року по 01.06.2010 року утворилася заборгованість в сумі 3151, 06 грн. Також на підставі статті 625 ЦК України позивач просив стягнути з відповідачів 84,38 грн. суми втрат від інфляції та 29,40 грн. 3% річних від простроченої суми. Посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідачі сплатити заборгованість відмовляються, позивач просив задовольнити його вимоги та солідарно стягнути зазначену суму заборгованості з відповідачів.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 31 серпня 2010 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ДП «Теплокомуненерго «Маяк» ВАТ «Маяк» заборгованість за опалення та гаряче водопостачання в сумі 3264, 84 грн., з них сума боргу за надані послуги з теплопостачання 3151,06 грн., 3% річних 29,40 грн. та сума втрат від інфляції 84,38 грн., а також 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь держави судовий збір в сумі 51 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 (ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про зміну імені) подав апеляційну скаргу про його скасування, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального та процесуцального права.

Колегія суддів, засухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволеннню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що згідно особового рахунку № 121945 квартиронаймачем квартири № 16 по вул Стельмаха № 49 в м. Вінниці є відповідач ОСОБА_4 За цією адресою зареєстровані члени його сімї ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою МКП ЖЕК № 12 від 21.06.2010 року (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 змінив імя на ОСОБА_2, про що 23 січня 2013 року складено відповідний актовий запис № 15 (а.с. 46).

З 01 жовтня 2010 року відповідачі продовжують не сплачувати за спожиті послуги опалення і гарячого водопостачання, допустивши заборгованість станом на 01 червня 2010 року в сумі 3151,06 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с. 7).

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги у будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлені строки.

Стаття 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначає права та обовязки, які має споживач, а зокрема її частина 3 зобовязує споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 5); у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах (п. 10).

Відповідно до ст. 29 ч. 1 цього Закону договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Згідно вимог ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживач зобовязаний оплачувати послуги в установлені договором строки (п. 30); розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (п. 18).

Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена і в п. 23 Правил та п. 20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, положення якого мають юридично обовязковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні, але за наявності факту надання таких послуг і отримання їх споживачами.

По справі встановлено, що такими споживачами, яким послуги надавалися і вони їх отримували, без укладення з ними окремого договору, являються всі відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. Відповідачами згідно вимог ст. 10, 60, 57-64 ЦПК України не доведено, що вони не являються споживачами послуг з централізованого теплопостачання.

Отже, являючись споживачами послуг, всі відповідачі зобовязані оплачувати надані послуги з опалення і гарячого водопостачання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі не виконували таке зобовязання і не оплачували надані їм та отримані ними послуги, допустивши при цьому заборгованість загальною сумою 3151,06 грн. за період з 1.09.2009 року по 01.06.2010 року.

Таким чином, судом встановлено, що в сторін виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

З наведеного слідує, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгрваності в розмірі 3151,06 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, стягуючи з відповідачів на користь позивача 84, 38 грн. інфляційних втрат та 3% річних в сумі 29,40 грн. суд першої інстанції не врахував, що вищезазначеними нормативними актами України передбачена інша відповідальність сторін у правовідносинах з надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води та помилково застосував відповідальність, передбачену статтею 625 ЦК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового про часткове задоволення позовних вимог про стягнення на користь позивача з відповідачів в солідарному порядку вартості наданих послуг з опалення та гарячого водопостачання в сумі 3151,06 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307,309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 31 серпня 2010 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 втрат від інфляції 84, 38 грн., 3% річних 29,40 грн. скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні цих вимог відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_9

Судді: (підпис) ОСОБА_10

(підпис) ОСОБА_11

З оригіналом вірно: