Справа № 440/380/14 Головуючий у 1 інстанції: Кос І.Б.
Провадження № 22-ц/783/619/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретаря Брикайло М.В.,

з участю: представника ОСОБА_2С ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Буського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вісава» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вісава» про визнання договору позики недійсним,-

встановила:

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2014 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз»яснення рішення суду від 19 вересня 2014 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ТзОВ «Вісава» про визнання договору позики недійсним (а.с.159-160 т.2).

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2, просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт вважає оскаржувану ним ухвалу незаконною та необґрунтованою. На думку апелянта, суд безпідставно відмовив йому в роз»ясненні рішення суду, оскільки із змісту рішення не можливо зрозуміти: чи в дійсності представник ТзОВ «Вісава» надавав суду для огляду до моменту вилучення оригінал договору про надання позики від 15 серпня 2010 року та видаткові касові ордери від 21 та 27 серпня 2010 року і якими доказами це підтверджується; якими доказами підтверджується той факт, що ОСОБА_2 був повідомлений про необхідність проведення оплати призначеної судом експертизи; чи являється заповнення бухгалтером ОСОБА_4 у видаткових касових ордерах у графі щодо зазначення отриманої суми та дати отриманої суми порушенням інструкції №334 «Про порядок видавання грошових коштів з каси на підприємстві» і чи підтверджуються визнані відповідачем факти щодо отримання ОСОБА_2 коштів за видатковими касовими ордерами; якими доказами підтверджується той факт, що ОСОБА_2 співпрацював з ТзОВ «Вісава» і в чому полягала дана співпраця; в чому саме узгоджуються свідчення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, а в чому не узгоджуються; чи підтверджується документально укладення між ОСОБА_2 і ТзОВ «Вісава» договору про надання позики від 15 серпня 2010 року та видаткових касових ордерів від 21 та 27 серпня 2010 року на суму 100 тисяч і, відповідно, 98 тисяч гривень.

В судове засідання апеляційного суду представник ТзОВ «Вісава» не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи назване товариство було повідомлено у встановленому процесуальним законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому судової повістки, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому справу розглянуто відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз»яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У відповідності до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз»яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового рішення. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз»яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз»ясненні рішення.

Враховуючи те, що доводи заявника стосуються роз»яснення мотивів ухваленого судом рішення про відмову у задоволенні його позовних вимог, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав, встановлених статтею 221 ЦПК України, для його роз»яснення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Буського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2014 року відхилити.

Ухвалу Буського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Бакус В.Я.

ОСОБА_7