Справа № 490/9985/15-ц
н/п 2/490/4877/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(резолютивна частина)

05 січня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі - Кошевій О. С.

за участю представника позивача - Курника В.О.

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 014/2292/18/04492 від 10.09.2007 року в загальному розмірі 15 639,59 дол. США та пеню в розмірі 32 397 грн. 49 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" судовій збір у розмірі по 2 826 грн. 03 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН

Справа № 490/9985/15-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі - Кошевій О. С.

за участю представника позивача - Курника В. О.

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з них у солідарному порядку заборгованість за Кредитним договором № 014/2292/18/04492 від 10.09.2007 року у загальному розмірі 15 639,59 дол. США та 36 917 грн. 19 коп., з яких: 2 552,79 дол. США - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 10 240,41 дол. США - строкова заборгованість за тілом кредиту; 2 813,30 дол. США - прострочена заборгованість за відсотками; 33,09 дол. США - строкова заборгованість за відсотками; 36 917 грн. 19 коп. - загальний розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту та сплату відсотків.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що між Банком та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір, поручителем за яким виступає ОСОБА_2 Відповідачі належним чином зобов'язання за Кредитним договором не виконували, у зв'язку з чим у них виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі.

Представник Банку у судовому засіданні вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив про їх задоволення з підстав, визначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги позову не визнав та просив відмовити Банку у задоволенні позову. При цьому, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надали до суду заяву про застосування наслідків пропуску Банком строків позовної давності, посилаючись на те, що позичальник останній платіж за Кредитним договором здійснила 10.10.2011 року. В той же час, Банк звернувся до суду із позовом лише 12 жовтня 2015 року, що свідчить, на думку відповідачів, про пропуск трирічного строку для звернення до суду.

Вивчивши доводи позову, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, 10 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого відповідно до наявної матеріалах справи копії статуту позивача є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір з фізичною особою № 014/2292/18/04492, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику кредит в розмірі 25 000 дол. США на споживчі цілі зі строком користування кредитними коштами до 09 вересня 2017 року (включно), із сплатою 13,5 % річних.

Повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюється позичальником щомісячно шляхом сплати кожного місяця рівних платежів (ануїтетні платежі) відповідно до Графіку платежів, наведеного у Додатку № 1 до Договору (п. 1.3 Кредитного договору).

Відповідно до п. 5 Кредитного договору позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту, сплату нарахованих відсотків та інших платежів на умовах, передбачених Договором (п. 5.1); здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу Банку щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, сплату ануїтетних платежів згідно з Додатком № 1 до Договору, та остаточне погашення отриманого кредиту та сплату нарахованих відсотків до 09 вересня 2017 року на рахунок № 220391894 (для платежів по кредиту) та рахунок № 220882044 (для платежів по відсотках) у ВАТ «Ерсте Банк» (п. 5.2).

Згідно з п. 6.5 Кредитного договору Банк має право достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитом або стягнути заборгованість, включаючи нараховані відсотки за кредитом, комісії та штрафні санкції у випадках порушення, зокрема, п. п. 5.1, 5.2 Кредитного договору. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за Договором, за умови попереднього (за 30 днів) надіслання відповідної вимоги позичальнику рекомендованим листом.

Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, комісій, штрафів та пені).

Згідно з п. 9.1 Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями цього Договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

20 жовтня 2009 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, якою було внесено зміни до Договору:

- викладено у новій редакції Графік погашення платежів;

- змінено строк користування кредитними коштами до 09 вересня 2022 року (включно);

- внесено зміни до п. 3.6 Кредитного договору, зазначивши в якості забезпечення виконання зобов'язань фінансову поруку фізичної особи ОСОБА_2.

Крім того, 20 жовтня 2009 року між Банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 014/2292/18/044492/2, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_2 зобов'язується перед Банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань за вищезазначеним Кредитним договором та всіх додаткових угод до нього.

Відповідно до п. 3.1.1 Договору поруки поручитель зобов'язаний протягом десяти робочих днів від дати отримання письмового повідомлення кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов'язання виконати відповідне зобов'язання шляхом перерахування суми кредиту, несплаченої суми процентів, суми комісій, суми неустойки та витрат кредитора, пов'язаних з пред'явленням вимог і отриманням виконання за Кредитним договором, на рахунки, вказані у повідомленні кредитора.

20 січня 2010 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено Додаткову угоду № 3 до Кредитного договору, відповідно до п. 1.7 якої повернення кредиту (основної позичкової заборгованості) та сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, згідно з графіком погашення, наведеного в Додатку № 1 до Додаткової угоди.

При цьому, 20.01.2010 року ОСОБА_2 подав до Банку заяву, в якій не заперечував проти укладення ОСОБА_3 Кредитного договору та Додаткової угоди, а також будь-яких інших додаткових угод до Кредитного договору, які можуть укладатися в майбутньому, та які, в тому числі, але не виключно, будуть змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір зобов'язань ОСОБА_3 перед Банком.

Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, надавши єдиноразово відповідачці грошові кошти у розмірі 25 000 дол. США, що підтверджується наявними у справі матеріалами та визнано у судовому засіданні відповідачем ОСОБА_2

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (щодо договору позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. ст. 1046, 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За своїм характером відносини, що виникли між сторонами, є зобов'язальними правовідносинами. Так, відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Це тягне за собою передбачені законом або договором правові наслідки, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Крім того, до зобов'язання може застосовуватися заходи забезпечення його належного виконання. Так, згідно зі ст. ст. 546, 549, 553 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою. При цьому, статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається із наданого до суду представником Банку розрахунку заборгованості за Кредитним договором останній платіж відповідачкою було здійснено 07.12.2012 року, у зв'язку з чим з цієї дати і до часу розгляду справи у суді заборгованість за тілом кредиту за Кредитним договором складає 12 793,20 дол. США, яка підлягає стягненню у солідарному порядку з відповідачів на користь Банку.

Крім того, останній платіж на погашення відсотків за Кредитним договором було здійснено відповідачкою 25.11.2014 року, у зв'язку з чим її заборгованість за відсотками на час розгляду справи у суді склала 2 846,39 дол. США, яка підлягає стягненню у солідарному порядку з відповідачів на користь Банку.

За такого, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконали належним чином умови Кредитного договору, у зв'язку з чим з них у солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту та відсотками у загальному розмірі 15 639,59 дол. США.

При цьому, суд не погоджується із твердженням відповідачів про пропуск Банком трирічного строку позовної давності.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на той факт, що право Банку було порушене після припинення відповідачкою внесення платежів за Кредитним договором (останній було здійснено за тілом кредиту - 07.12.2012 року, за відсотками - 25.11.2014 року), суд приходить до висновку, що позивачем не було пропущено строки позовної давності, у зв'язку з чим порушене право Банку підлягає судовому захисту.

В той же час, суд погоджується із твердженнями відповідачів про пропуск Банком строків позовної давності щодо стягнення пені.

Так, для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги Банку щодо стягнення пені за прострочення платежів за тілом кредиту та відсотками підлягають частковому задоволенню в межах одного року до звернення до суду із даним позовом, а за такого з відповідачів у солідарному порядку на користь Банку підлягає стягненню пеня за порушення виконання зобов'язань за Кредитним договором у загальному розмірі 32 397 грн. 49 коп., з яких: 16 266 грн. 02 коп. - пеня за несвоєчасне погашення тіла кредиту; 16 131 грн. 47 коп. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги Банку є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідачів на користь Банку підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 2 826 грн. 03 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 014/2292/18/04492 від 10.09.2007 року в загальному розмірі 15 639,59 дол. США та пеню в розмірі 32 397 грн. 49 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" судовій збір у розмірі по 2 826 грн. 03 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН