Справа № 278/5060/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 вересня 2015 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.
секретаря с/з ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи служби в справах дітей Житомирської районної державної адміністрації про виселення, -
Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», в судове засідання не з'явився, однак надав суду належним чином оформлену заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав визначених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2 (в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_5С.), ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки не повідомили. Протягом розгляду справи відповідачі не добросовісно здійснювали свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, умисно затягували розгляд справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача.
Представник служби в справах дітей Житомирської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав до суду лист про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не підтримав.
На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи.
Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приват Банк» і відповідач ОСОБА_2 05 лютого 2008 року уклали договір іпотеки №ZRZ0GA00004232. Згідно з договором іпотеки ОСОБА_2 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 112,90 кв.м., та земельну ділянку площею 1500 кв.м., які розташовані за адресою: с.Іванівка, вул.Шевченко, 72, Житомирського району, Житомирської області (а.с.8-9).
Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Житомирського району №589 від 17 квітня 2013 року у житловому будинку №72, по вул.Шевченко в с.Іванівка, Житомирського району, Житомирської області зареєстровані: власник - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син власника ОСОБА_5, 20.08.2008 р. н., які зареєстровані в будинку 21.04.2009 року (а.с.12), а згідно довідки тієї ж сільської ради №710 від 10 грудня 2014 року в у житловому будинку №72, по вул.Шевченко в с.Іванівка, Житомирського району, Житомирської області зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.31).
У п. 44 Постанови "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин " №5 від 30 березня 2012 року , зазначено, що згідно зі статтею 32 ПК. Статтею 177 Сімейного кодексу України та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ "Про охорону дитинства" батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, якій підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, що чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеку) не є підставою для визнання такого договору недійсним з підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.
Крім того, як зазначив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 43 Постанови " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має врахувати таке.
Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39-40 Закону України " Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.
При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов, а саме, якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок, чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення, як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника в інший погоджений сторонами строк.
Враховуючи, що відповідачі отримали вимоги про виселення, добровільно не звільнили житлове приміщення, яке є предметом іпотеки, суд приходить до висновку, що вимога позивача про виселення відповідачів підлягає задоволенню.
Отже, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, та лише після спливу одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 174, 179, 208, 212-215, 218, 224, 232, 294 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 533, 554, 591, 610, 611, 612, 624, 1054 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" сплачений судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: І. В. Зубчук