Справа № 324/1956/15-ц
Провадження № 2-н/324/147/2015
УХВАЛА

про відмову у прийнятті судового наказу

07 вересня 2015 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за постачання природного газу,

в с т а н о в и в:

31 серпня 2015 року до Пологівського районного суду Запорізької області надійшла заява публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за постачання природного газу в сумі 1834 грн. 57 коп..

Ознайомившись з заявою про видачу судового наказу і доданими до неї документами, приходжу до висновку, що є підстави для відмови у прийнятті заяви публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про видачу судового наказу, виходячи з наступного.

Так, згідно п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно пункту 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

З заяви публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (далі за текстом ПАТ «Запоріжгаз») про видачу судового наказу і поданих документів вбачається спір про право з огляду на наступне.

В заяві ПАТ «Запоріжгаз» просить видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 1834 грн. 57 коп. боргу за надані їй заявником послуги з постачання природного газу. З огляду на це ПАТ «Запоріжгаз» має бути доведений факт отримання споживачем ОСОБА_1 наданих заявником послуг і наявності боргу щодо його несплати або несвоєчасної сплати.

У заяві ПАТ «Запоріжгаз» про видачу судового наказу зазначено, що боржник ОСОБА_1, місце проживання якої с.Інженерне Пологівського району Запорізької області, вул.Леніна,126, є абонентом ПАТ «Запоріжгаз» та користується послугами з постачання природного газу, які надає їй за адресою проживання заявник на підставі договору постачання природного газу №3203447 від 29 грудня 2014 року. Проте, до заяви про видачу судового наказу не додано документів, які б підтверджували, що споживач ОСОБА_1 мешкає у с.Інженерне Пологівського району Запорізької області по вул.Леніна,126. З договору постачання природного газу №3203447 від 29 грудня 2014 року, укладеного між заявником і споживачем ОСОБА_1, вбачається, що споживачу ОСОБА_1 послуги заявником надаються за адресою вул.Леніна,126 у с.Інженерне Пологівського району. Розрахунок заборгованості складений за цією ж адресою.

Обгрунтованість підстав для видачі судового наказу спростовується отриманою судом відповіддю з Пологівського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про те, що ОСОБА_1 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки у суду є належні письмові докази про реєстрацію споживача ОСОБА_1 у с.Інженерне по вул.Леніна,128, а не за адресою, зазначеною заявником у заяві про видачу судового наказу і в договорі про надання послуг, при цьому заявником до заяви про видачу судового наказу не надано певних доказів проживання споживачем по адресі, зазначеній у заяві про видачу судового наказу (наприклад, зміна порядкового номеру будинку, факт володіння жилим будинком тощо) приходжу до висновку, що є обґрунтовані підстави вважати, що вимоги ПАТ «Запоріжгаз» щодо стягнення з ОСОБА_1 послуг, які надає їй заявник, мають бути вирішені в порядку позовного провадження, оскільки наявний спір про право, бо заявником не підтверджено виникнення права вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.96, 100-101 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року,

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за постачання природного газу.

Розяснити публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя