У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа: Державна реєстраційна служба Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області про припинення права власності, про визнання права власності на нерухоме майно, про визнання договорів оренди недійсними, про зобов'язання вчинити певні дії, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Овідіопольська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно шляхом виселення, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи, просила припинити право власності ОСОБА_2 на будівлю магазину площею 59,5 кв. м; визнати за позивачем право власності на кафе площею 96,3 кв. м; визнати недійсними договори оренди магазину за 2012 - 2014 роки; зобов'язати державного реєстратора скасувати реєстрацію речового права на ім'я ОСОБА_2 і здійснити реєстрацію на ім'я ОСОБА_3

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належала будівля магазину площею 59,6 кв. м по АДРЕСА_1. Магазин перебував у користуванні позивача згідно договорів оренди, який, за згодою відповідача, було демонтовано та на місці якого, позивач за рахунок власних коштів здійснила будівництво кафе площею 170 кв. м. Зазначене будівництво здійснене на земельній ділянці, що є комунальною власністю Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області.

ОСОБА_2 намагався в односторонньому порядку розірвати договір оренди і привласнити кафе. Позивач вважає, що укладені раніше договори оренди є нікчемними правочинами, так як в оренду передавався неіснуючий об'єкт. Зазначила, що ОСОБА_3 було самовільно збудовано все приміщення кафе площею 140,3 кв. м, з яких 44 кв. м розташовані на суміжній земельній ділянці, що є власністю відповідача.

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, вимоги якого уточнив в ході розгляду справи, просив, на підставі ст. 391 ЦК України, усунути перешкоди у здійсненні ним права приватної власності на магазин шляхом виселення ОСОБА_3 із зазначеного об'єкту нерухомого майна.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_3 продовжує незаконно і без будь-якої правової підстави володіти і користуватися належним ОСОБА_2 майном, внаслідок чого зростає розмір завданої йому шкоди у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 серпня 2015 року в задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у здійсненні права власності на нерухоме майно, шляхом її виселення з об'єкту нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року рішення місцевого суду в частині задоволення зустрічного позову скасовано з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Позивач за зустрічним позовом, не погоджуючись з даним рішенням суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та залишити в силі рішення місцевого суду.

Дослідивши подані заявником матеріали вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог, у зв'язку із чим, обґрунтовано скасував в частині рішення місцевого суду та вирішив спір по суті.

Скасовуючи рішення районного суду, апеляційний суд правильно виходив з того, що будівля магазину загальною площею 59,6 кв. м, як об'єкт нерухомості не існує і не експлуатується за функціональним призначенням, вказане підтверджено висновком експертизи № 2271 від 17 червня 2015 року

Суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, щозустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 у спосіб, обраний останнім, а саме: зобов'язання усунути перешкоди у здійсненні права власності на нерухоме майно, шляхом виселення з об'єкту нерухомого майна, на підставі ст. 391 ЦК України задоволенню не підлягають.

Таким чином, неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Вінницької області від 30 вересня 2015 року рішення апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа: Державна реєстраційна служба Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області про припинення права власності, про визнання права власності на нерухоме майно, про визнання договорів оренди недійсними, про зобов'язання вчинити певні дії, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Овідіопольська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно шляхом виселення.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова