Справа № 643/3469/15-ц
Провадження № 2/643/2224/15
26.11.2015 року
Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Омельченко Н.І.,
при секретарі Коршак В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Однак, позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує з березня 2014 року, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї не явки суду не повідомив.
Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Уклавши з ПАТ «ВТБ Банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності ОСОБА_1 систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору.
Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимо.
Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк.
Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
В ст. 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, зокрема за частиною 2: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд ухвалює рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання зобовязання щодо погашення кредиту, сплати процентів та комісії, суд виходить з наступного.
У ч. 2 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 12.02.2015 року загальна суми інфляційних витрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання зобовязання щодо погашення кредиту, сплати процентів та комісії складає у загальному розмірі 2695,61 грн., яка складається з наступного: 1973,97 грн. інфляційні витрати нараховані на прострочену заборгованість по кредиту; 488,99 грн. інфляційні витрати нараховані на прострочену заборгованість по процентам та комісії за користування кредитними коштами; 198,80 грн. три відсотки річних нараховані за прострочення виконання зобовязання щодо погашення кредиту (на підставі ст.. 625 ЦК України); 33,85 грн. три відсотки річних за прострочення виконання зобовязання щодо погашення процентів та комісії за користування кредитними коштами (на підставі ст.. 625 ЦК України).
Оскільки за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, то вимога позивача заявлена правомірно та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в зв'язку з чим підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 75 438,95 грн.
Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 754 грн. 39 коп..
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 610-612,625, 1050, 1054 ЦК України , суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Омельченко Н.І.