Справа № 462/5397/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, треті особи приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 та товариство індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «САМОКАТ» - про визнання права власності на гаражний бокс в порядку спадкування,суд,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 міської ради, в якому просить визнати за нею право власності на гаражний бокс №245 у секторі №7 в автогаражному товаристві «САМОКАТ» на вул. Кульпарківська, 222-б у м. Львові, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4 Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 був членом авто гаражного кооперативу та йому належав вказаний гаражний бокс. 01.11.2014 року чоловік помер, після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на спірний гараж, проте свідоцтва про право нас спадщину, за видачею якого вона звернулася у визначений законом термін, їй в нотконторі не видали з посиланням на те, що право власності на гаражний бокс не було зареєстроване за померлим. Відсутність реєстрації права власності на гараж за ОСОБА_4 позбавляє її можливості оформити свої спадкові права шляхом оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_5, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_6 у вирішенні позову покладається на розсуд суду, доповнила, що оскільки позивач є спадкоємцем першої черги, а її покійний чоловік повністю вніс пайові внески та був членом автогаражного кооперативу, вона має право на зазначений гаражний бокс.

Треті особи приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 та товариство індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «САМОКАТ», будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, не забезпечили явки в судове засідання свого представника, заяви про розгляд справи за відсутності такого не подали, про причини їхньої неявки не повідомили, а тому, суд, ухвалив розглядати справу за їх відсутності, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали спадкової справи №3/2015 від 01.11.2014 року, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Як вбачається з довідки №003 від 23.01.2015 року, виданої гаражним кооперативом «САМОКАТ», ОСОБА_4 був членом гаражного кооперативу «САМОКАТ» та йому належить гаражний бокс №245 сектор 7, побудований на відведеній товариству земельній ділянці згідно рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради народних депутатів від 23.03.1993 року №215, пайові внески за вказаний бокс сплачено повністю /а.с.13/.

01.11.2014 року ОСОБА_4 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №371802 від 03.11.2014 року /а.с.4/, відтак після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить і спірний гаражний бокс.

Згідно ст.ст.1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно даних паспорта позивача ОСОБА_1 серії КВ №362043 та свідоцтва про одруження серії VІІ-УР №808269 від 02.09.1964 року, позивач являється дружиною померлого ОСОБА_4 /а.с.5-6, 8/.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, як вбачається із пояснень представника позивача, приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гаражний бокс №245 у секторі №7 в автогаражному товаристві «САМОКАТ» на вул. Кульпарківська, 222-б у м. Львові, оскільки право власності на гаражний бокс за спадкодавцем зареєстровано не було.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Частиною 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до вимог чинного законодавства з заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або змін до записів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно може звернутися лише заявник, який реєструє право власності на своє майно.

Статтею 1273 ЦПК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Зі статті 1274 ЦПК України вбачається, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Зі змісту ст.1275 ЦПК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом, син спадкодавця ОСОБА_7 та донька ОСОБА_8, які також є спадкоємцями першої черги від прийняття спадщини відмовилися від прийняття спадщини /матеріали спадкової справи/.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що ОСОБА_1 як дружина померлого ОСОБА_4, та як спадкоємець першої черги за законом після його смерті, має право на спадкове майно, в тому числі на гаражний бокс №245 у секторі №7 в автогаражному товаристві «САМОКАТ» на вул. Кульпарківська, 222-б у м. Львові, а інші спадкоємці син та донька спадкодавця ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не претендує на спірний гараж після смерті батька, не заперечують проти визнання права власності на такий за матірю, та беручи до уваги, що ОСОБА_4, який був членом товариства, за життя вніс повністю пайовий внесок за спірний гаражний бокс, а тому суд приходить до переконання, що за ОСОБА_9 слід визнати право власності на гаражний бокс №245 у секторі №7 в автогаражному товаристві «САМОКАТ» на вул. Кульпарківська, 222-б у м. Львові.

З огляду на те, що позивач просив усі судові витрати залишити за ним, суд, виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст.11 ЦПК України, вважає за можливе не стягувати при задоволення позову з відповідача понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 1216-1219, 1258-1261, 1273-1275 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гаражний бокс №245 у секторі №7 в автогаражному товаристві «САМОКАТ» на вул. Кульпарківська, 222-б у м. Львові в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.