Єдиний унікальний номер: 448/1166/15-ц
Провадження № 2/448/444/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29.12.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Рушеляк Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи - Мостиська державна нотаріальна контора, Відділ Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області та Реєстраційна служба Мостиського районного управління юстиції Львівської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

05.11.2015 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті ОСОБА_2, батька позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилась спадщина за законом до складу якої входить право власності на землю (середню земельну частку) площею 0,89 га, яка розташована на АДРЕСА_1, що належала померлому згідно Сертифікату серії НОМЕР_1 від 06.06.1997року.

Стверджує, що позивач спадщину прийняв, оскільки фактично проживав з батьком на час його смерті та приступив до обробітку вищевказаної земельної ділянки. Інших спадкоємців першої черги спадкування за законом, крім позивача, що претендують на вищевказане спадкове майно, немає. Однак, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на право власності на зазначену земельну ділянку (вищевказаного сертифікату) та неможливість отримання його дублікату, позивач не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у зв'язку із чим змушений звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просить суд визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 0,89 га, яка розташована на АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті його батька - ОСОБА_2

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, проте подали до суду заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутності та зазначають, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Крім того, представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати за позивачем право власності на вищевказану спірну земельну ділянку в порядку спадкування після смерті матері позивача - ОСОБА_3.

Представник відповідача - Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності та зазначає, що при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи - Реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності та зазначає, що при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.05.2005 року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_2 (батька позивача), до складу якої входить право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 0,89 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на АДРЕСА_1, яка належала померлому на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1 від 06.06.1997року.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №338/08, заведеної в Мостиській державній нотаріальній конторі, за життя спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не складав, своїм майном не розпорядився. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 була його дружина - ОСОБА_3, яка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала разом із ним в АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 його право власності на спірну земельну ділянку (середню земельну частку) перейшло за загальними правилами в порядку спадкування до дружини - ОСОБА_3 як до спадкоємця першої черги спадкування за законом, яка прийняла спадщину.

Судом також встановлено, що 07.06.2014 року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 (матері позивача).

Із копії спадкової справи №406/2014, заведеної в Мостиській державній нотаріальній конторі, вбачається, що за життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не складала. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є син померлої - ОСОБА_1, позивач у справі, який спадщину після смерті матері прийняв, подавши відповідно до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців першої черги спадкування після смерті ОСОБА_3, які б прийняли спадщину чи претендують на таку, крім позивача ОСОБА_1, немає.

Разом з тим, через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку (оригіналу вищевказаного Сертифікату на право на земельну частку (пай)) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв'язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_2 та ОСОБА_3; копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1; копією Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1 від 06.06.1997року; копією листа Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області №241 від 02.10.2015року; копією довідки, виданої виконавчим комітетом Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області №893 від 08.09.2015року; копією спадкової справи №338/08, заведеної в Мостиській державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_2; копією спадкової справи №406/2014, заведеної в Мостиській державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину на спірне спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

З огляду на наведене, оскільки судом безспірно встановлено, що спірна земельна ділянка на час відкриття спадщини належала ОСОБА_3, матері позивача, та те, що право власності на дану земельну ділянку перейшло до останньої після смерті її чоловіка - ОСОБА_2, беручи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, що прийняв спадщину після смерті матері, інших спадкоємців, що прийняли спадщину та претендують на таку, не має, суд приходить до висновку, що право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є всі підстави для задоволення позову та визнання за ним права власності на дане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 14, 57-60, 174, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 0,89 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1 від 06.06.1997року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Борисенко

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя В.В.Борисенко