Справа № 462/1805/15 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/7071/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Кабаля І.І., Шумської Н.Л.,

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», треті особи: Відділ Державтоінспекції з обслуговування м. Львова Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним заочним рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 9 941 грн 13 коп. моральної шкоди; судовий збір у розмірі 100 грн. 00 коп. та витати на правову допомогу в розмірі 500 грн. 00 коп. Всього стягнуто 10 541 грн. 13 коп. В решті позову відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що вона не отримувала ні повістки про виклик до суду ні копії позовної заяви, чим позбавлено її прав, які передбачені ст. 27 ЦПК України. Також вказує, що позивачем не представлено доказів того, що він зазнав фізичного болю та переніс душевний стрес. Окрім того зазначає, що вона неодноразово пропонувала позивачу фінансову допомогу, але він говорив, що не визначився з розміром такої.

Просить змінити заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2015 року в частині відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, яким стягнуто з неї на користь ОСОБА_4 9 941 грн 13 коп. моральної шкоди; судовий збір у розмірі 100 грн 00 коп. та витати на правову допомогу в розмірі 500 грн. 00 коп., та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Встановлено, що 26.03.2014 року о 14.00 год. у м. Львові на перехресті вул. Городоцька-Б.Лепкого, відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд) за участю автомобіля Фольксваген Транспортер, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та пішохода ОСОБА_4, в результаті ДТП позивач отримав тілесні ушкодження, що підтверджуються Постановою слідчого СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області Хомин В.С. про закриття кримінального провадження від 10.04.2014 року та Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.03.2014 року. (а.с. 6-13)

Відповідно до вищенаведеної Постанови про закриття кримінального провадження в ході проведення досудового розслідування було призначено та проведено судово-медичну експертизу, згідно висновку № 125/2014 якої вбачається, що у ОСОБА_4 виявлено забій колінного суглобу, ускладнений бурситом (запаленням) колінного суглобу, синяк на правому плечі та передпліччі, які утворились від дії тупих предметів, могли бути спричинені 26 березня 2014 року під час дорожньо-транспортної пригоди та відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

ОСОБА_7 проведеного досудового розслідування встановлено, що причиною ДТП стали дії водія ОСОБА_2, які суперечили вимогам Р.1.п.1.5, Р 2 п. 2.3 (б,д) та Р10.п.10.1, 10.2 ПДР України, які виразились в тому, що вона керуючи автомобілем Фольксваген Транспортер, реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись по вул. Городоцькій та здійснюючи поворот ліворуч на вул. ОСОБА_8 не надала дорогу пішоходу, який перебував на вищевказаному перехресті, не зупинилась та передньою частиною керованого нею автомобіля вчинила наїзд на пішохода ОСОБА_4

Вищенаведеними документами підтверджено, що ДТП сталася з вини ОСОБА_2

ОСОБА_7 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС № 1825969, цивільна відповідальність водія автомобіля марки Фольксваген Транспортер, реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент ДТП була застрахована в ПАТ «СК «АХА Страхування». З даного полісу вбачається, що ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну здоровю потерпілого становить 10 000 грн. на одного потерпілого, безумовна франшиза становить нуль. Термін дії даного полісу з 28.03.2013р. до 27.03.2014р. (а.с.16)

Відповідно до страхового акту ПАТ «СК «АХА Страхування» від 03.07.2015 року дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком (а.с.49-50).

Матеріалами справи встановлено, що ПАТ «СК «АХА Страхування» виплатило позивачу страхове відшкодування у відповідності до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується платіжним дорученням № 183753 від 07.07.2015 року на суму 1 177,40 грн. (витрати на лікування), платіжним дорученням № 185318 від 15.07.2015 року на суму 3 140,00 грн. (шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності) та платіжним дорученням № 185 645 від 16.07.2015 р. на суму 58,87 грн. (моральна шкода) (а.с.62-64).

ОСОБА_7 ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим об'єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановленою частиною другою цієї статті.

ОСОБА_7 з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

ОСОБА_7 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції врахував характер заподіяної позивачу шкоди, глибину його фізичних та душевних страждань, а також вимоги розумності та справедливості та прийшов до вірного висновку про стягнення з ОСОБА_2 9 941 грн. 13 грн. моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя, яке позивач зазнав під час дорожньо-транспортної пригоди, при цьому врахувавши різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 58, 87 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду, оскільки такий відповідає обставинам справи та вимогам ч.3 ст. 23 Цивільного кодексу України, п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Покликання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що позивачем не представлено доказів того, що він зазнав фізичного болю та переніс душевний стрес, колегія суддів не бере до уваги, оскільки таке спростовується матеріалами справи, а саме випискою № 3427 із медичної картки амбулаторного хворого, витягу № 92 з медичної картки амбулаторного хворого та висновком № 125/2014 судово-медичної експертизи. (а.с. 14, 17)

Доводи відповідачки в апеляційному суді про те, що у неї тяжке матеріальне становище, вона є інвалідом третьої групи та вона не має можливості відшкодувати зазначену в рішенні моральну шкоду, та в добровільному порядку може відшкодувати лише 1 000 2 000 грн., колегія суддів вважає, що це не відповідає вимогам закону, а саме ст. 23 ЦК України і не є підставою для зміни рішення.

ОСОБА_7 вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» сторонами не оскаржується і судом апеляційної інстанції згідно ст. 303 ЦПК України не переглядається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування рішення районного суду колегія суддів не вбачає.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права у відповідності до вимог ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді І.І. Кабаль

ОСОБА_9