Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/2589/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Надопта А.А.,

при секретарі Онисько С.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 вернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про про визнання права власності.

Вимоги позову мотивовано тим, що 08.09.2014 року померла баба позивача ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в с.Гудя, вул.Гевденя,117 Виноградівського району, на який в позивача відсутні правовстановлюючі документи. Її чоловік та дідо позивача ОСОБА_5 помер ще 02.05.1995 року.

Заповітом, посвідченим 16.06.2011 року секретарем Теківської сільської ради, баба позивача ОСОБА_4 все своє майно заповіла позивачу її онуку ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1, прийняв спадщину після смерті спадкодавця, та як у встановлений законом шестимісячний строк подав до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4.

Нещодавно позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори з метою оформити спадщину після смерті бабусі, однак листом № 89/01-16 від 08.07.2015 року позивачу було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_4 немає можливості, оскільки позивачем не представлено правовстановлюючий документ на будинок, який повинен бути зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно довідки КП «Виноградівського районне БТІ» № 530/15 від 07.07.2015 року житловий будинок зареєстрований за померлою ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 01.04.2004 року Теківською сільською радою, інвентаризаційна вартість будинку становить 60 170,00 грн., він був побудований до 1935 році.

Оригінал вище вказаного свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.04.2004 року втрачено і в позивача його немає, а дублікат його отримати та зареєструвати належним чином немає можливості, що підтверджується листом Виноградівської РДА від 14.04.2015 року. В звязку з вище викладеним позивач не може у встановленому законом порядку подати нотаріусу належний та зареєстрований за спадкодавцем правовстановлюючий документ на спадковий будинок.

Позивачем подано оголошення в газету «Новини Виноградівщини» (№ 32 за 22.08.2015 року) про недійсність вище вказаного втраченого свідоцтва про право власності на житловий будинок.

Відповідачами по справі є діти спадкодавця батько позивача ОСОБА_2, який не має заперечень проти оформлення позивачем спадкового майна за позивачем, та дядько позивача-Віщак О.В.

Позивач в подальшому збільшив свої позовні вимоги, так як окрім житлового будинку, на який втрачений правовстановлюючий документ, до складу спадщини також входять і земельні ділянки площею 0,9800 Га та 6,4800 Га, розташовані на території Теківської сільської ради та які також належали спадкодавцю на підставі державних актів серії ЯК № 344631 та серії ЯК № 344630, які є також втраченими і в позивача вони відсутні, а копії даних державних актів були надані управлінням Держземагенства у Виноградівському районі. В звязку з відсутністю у спадкоємця ОСОБА_1 оригіналів даних державних актів Виноградівська державна нотаріальна контора не має можливості видати спадкоємцю на дані земельні ділянки свідоцтва про право на спадщину.

Управлінням Держземагенства у Виноградівському районі були надані довідки про нормативну грошову оцінку даних земельних ділянок від 24.11.2015 року, що становить 19 830,30 грн. та 131 122,83 грн. відповідно.

Позивачем подано оголошення про недійсність даних втрачених державних актів, яке опубліковане в газеті «Новини Виноградівщини» за № 47 від 05.12.2015 року.

На час подання позову в нас були відсутні копії даних державних актів і відомості про оцінку даних державних актів, а тому на даний час ми бажаємо збільшити свої позовні вимоги та просити суд визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності і на вище вказані земельні ділянки.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилася, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримуює повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, через оголошення в газеті «Новини Закарпаття» від 05.12.2015 року, в судове засідання не зявився.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

В судовому засіданні встановлено, що 08.09.2014 року померла баба позивача ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в с.Гудя, вул.Гевденя,117 Виноградівського району, на який в позивача відсутні правовстановлюючі документи. Її чоловік та дідо позивача ОСОБА_5 помер ще 02.05.1995 року.

Заповітом, посвідченим 16.06.2011 року секретарем Теківської сільської ради, баба позивача ОСОБА_4 все своє майно заповіла позивачу її онуку ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1, прийняв спадщину після смерті спадкодавця, та як у встановлений законом шестимісячний строк подав до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4.

Нещодавно позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори з метою оформити спадщину після смерті бабусі, однак листом № 89/01-16 від 08.07.2015 року позивачу було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_4 немає можливості, оскільки позивачем не представлено правовстановлюючий документ на будинок, який повинен бути зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно довідки КП «Виноградівського районне БТІ» № 530/15 від 07.07.2015 року житловий будинок зареєстрований за померлою ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 01.04.2004 року Теківською сільською радою, інвентаризаційна вартість будинку становить 60 170,00 грн., він був побудований до 1935 році.

Оригінал вище вказаного свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.04.2004 року втрачено і в позивача його немає, а дублікат його отримати та зареєструвати належним чином немає можливості, що підтверджується листом Виноградівської РДА від 14.04.2015 року. В звязку з вище викладеним позивач не може у встановленому законом порядку подати нотаріусу належний та зареєстрований за спадкодавцем правовстановлюючий документ на спадковий будинок.

Позивачем подано оголошення в газету «Новини Виноградівщини» (№ 32 за 22.08.2015 року) про недійсність вище вказаного втраченого свідоцтва про право власності на житловий будинок.

Відповідачами по справі є діти спадкодавця батько позивача ОСОБА_2, який не має заперечень проти оформлення позивачем спадкового майна за позивачем, та дядько позивача-Віщак О.В.

Позивач в подальшому збільшив свої позовні вимоги, так як окрім житлового будинку, на який втрачений правовстановлюючий документ, до складу спадщини також входять і земельні ділянки площею 0,9800 Га та 6,4800 Га, розташовані на території Теківської сільської ради та які також належали спадкодавцю на підставі державних актів серії ЯК № 344631 та серії ЯК № 344630, які є також втраченими і в позивача вони відсутні, а копії даних державних актів були надані управлінням Держземагенства у Виноградівському районі. В звязку з відсутністю у спадкоємця ОСОБА_1 оригіналів даних державних актів Виноградівська державна нотаріальна контора не має можливості видати спадкоємцю на дані земельні ділянки свідоцтва про право на спадщину.

Управлінням Держземагенства у Виноградівському районі були надані довідки про нормативну грошову оцінку даних земельних ділянок від 24.11.2015 року, що становить 19 830,30 грн. та 131 122,83 грн. відповідно.

Позивачем подано оголошення про недійсність даних втрачених державних актів, яке опубліковане в газеті «Новини Виноградівщини» за № 47 від 05.12.2015 року.

На час подання позову в нас були відсутні копії даних державних актів і відомості про оцінку даних державних актів, а тому на даний час ми бажаємо збільшити свої позовні вимоги та просити суд визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності і на вище вказані земельні ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Як було зазначено вище, правовстановлюючих документів на спадковий будинок не оформлено, тому держава офіційно не визнає ні право власності спадкодавця на нерухоме майно, ні право власності спадкоємця, набуте в порядку спадкування.

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками №32 та №33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до роз'яснень Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування Вищий спеціалізований суд; Лист від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13- по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. За таких обставин та в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок позивач змушений звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно житловий будинок в с.Гудя, вул.Гевденя,117 Виноградівського району.

Керуючись до ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1220, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270, 1274, 1275 ЦК України, Постанови ПВС № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, ст.ст. 58, 124 Конституції України,-

В И Р І Ш И В :

Збільшені позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на житловий будинок із загальною корисною площею 47,2 кв.м., в тому числі житловою площею 32,51 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований в с.Гудя, вул.Гевденя № 117 Виноградівського району Закарпатської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0,9800 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:005:0031, що розташована за межами населеного пункту Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, контур 254 та згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 344631 від 03.09.2012 року належала ОСОБА_4, яка померла 08.09.2014 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 6,4800 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:003:0117, що розташована за межами населеного пункту Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, контур 262 та згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 344630 від 03.09.2012 року належала ОСОБА_4, яка померла 08.09.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_6