Єдиний унікальний номер №440/1317/15-ц
Провадження № 2/440/616/2015
У Х В А Л А

судового засідання

04 грудня 2015 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Мельник С. Р, розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третіх осіб:Буської державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Буського РУЮ про визнання права спадкування на обов"язкову частку, про встановленя факту належності на праві власності будинку померлому ,-

в с т а н о в и в:

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про зупинення провадження по даній справі до прийняття рішення по цивільній справі за його позовом до ОСОБА_1 про вселення в житлове приміщення . Заяву огрунтовує тим, що на попередньому судовому розгляді ОСОБА_1 переконала суд, що вона не чинить перешкод його сімї у користуванні будинком, який заповів йому батько. Однак це не відповідає дійсності. Суд безпідставно переніс розгляд справи, нібито для того, щоб моя сімя могла вселитись, хоча він пояснював суду, що в добровільному порядку сімя ОСОБА_1 не дозволить його сімї вселитись в будинок, який заповів йому батько.

Є рішення суду яке набрало законної сил, однак суд першої інстанції в порушення п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України знову по позовній заяві ОСОБА_1 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав відкрив провадження.

Разом з тим, не дивлячись на те, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, немає ціни позову щодо вимог майнового характеру, не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, позовна заява не відповідає іншим вимогам, встановленим законом, суд першої інстанції в порушення вимог ст.121 ЦПК України не постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Навіть після подачі ним заперечення на позовну заяву йде умисне затягування розгляду справи, порушені вимоги ст. 129-130 ЦПК України.

Грубо порушуються вимоги ст.131 ЦПК України. Суд у порушення ч.2 ст.131 ЦПК України приймає докази, подані у порушення вимог, встановлених ч.1 ст.131 ЦПК України.

ОСОБА_1, яка незаконно заволоділа будинком його батька продовжувала проживати в будинку його батька. Його батько ОСОБА_3 мав на праві власності будинок, що підтверджується Свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 07.09.1987 р. та мав на праві власності земельну ділянку, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 29.11.1996 р.

04.09.2013 р. ОСОБА_3 склав заповіт, в якому вказано: «на випадок моєї смерті роблю таке розпорядження:

-все моє майно, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме мені на день смерті, і на що я за законом матиму право, заповідаю своєму синові - гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1», що підтверджується заповітом зареєстрованим в реєстрі за № 499.

Він доглянув батька до смерті, що підтверджується довідкою виданою виконкомом ОСОБА_4 ради Буського району Львівської області № 259 від 18.04.2014 р. та здійснив його поховання.

Його батько ОСОБА_3 помер 17.04.2014 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

26.06.2014 р. нотаріус надрукував від його імені заяву про прийняття спадщини за заповітом, яку він підписав, що підтверджується заявою, яка зареєстрована за № 184 від 26.06.2014 р., спадкова справа № 56/2014 р. і зобовязаний був оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Він до сьогоднішнього дня не має можливості розпоряджатись не тільки всім майном свого батька, а навіть частиною, оскільки всім майном його батька незаконно заволоділа сімя ОСОБА_1, яким сприяє суд першої інстанції.

Він ж змушений жити в аварійному будинку, який давно повинен був бути знесений, що підтверджується ОСОБА_5 про знесення будинку та рішенням №27 виконавчого комітету ОСОБА_4 селищної ради від 09.04.1992р. «Про затвердження акту про підлягання зносу житлового будинку смт. Олесько по вул. Січових стрільців.2».

Він змушений затрачати всі свої кошти, кошти його дружини, кошти мами дружини на ремонт аварійного будинку щоб була можливість зварити їсти та переночувати, оскільки сімя ОСОБА_1 не пускає його в будинок, який заповів йому його батько та погрожує вбивством.

Аварійний будинок ніколи не належав його батькові, тим більше на праві власності і не може бути спадковим майном.

Однак ОСОБА_1 використовуючи своє службове становище та підтримку владних структур прикладає всі свої можливості, щоб аварійному будинку присвоїли № 2-а та зробили цей аварійний будинок власністю мертвого ОСОБА_3, чим умисно затягує видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Гірше того, ОСОБА_1 в офіційні документи, вносить неправдиві дані, щоб незаконно заволодіти майном, яке їй ніколи не належало.

Будинок за адресою: вул. Січових Стрільців, 2 смт. Олесько, Буського району, Львівської області належав на праві приватної власності його батькові ОСОБА_3 з дня прийняття будинку в експлуатацію та отримання свідоцтва про право власності по день смерті ОСОБА_3 Ніякого іншого будинку, який нібито належав ОСОБА_3 в смт.Олесько немає.

При житті батька ніхто ніколи не оспорював право власності ОСОБА_3 на нерухомість, в тому числі і ОСОБА_1

Навіть після рішення Апеляційного суду Львівської області, яке вступило в силу та згідно якого ОСОБА_1 відмовлено у позові про визнання права власності на спадкове майно, сімя ОСОБА_1 не пускає його в будинок.

Він змушений був подати позовну заяву про вселення в житлове приміщення та видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки на вулиці зима, а його сімя змушена жити в аварійному будинку, який ніколи не належав його батькові та який повинен бути знесений.

Представник відповідача ОСОБА_6 підтримала заяву.

Представник позивача ОСОБА_5 проти задоволення заяви заперечив, просив відмовити за безпідставністю.

Суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, оскільки відповідачем недоведено неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Керуючись п.4 ч.1 ст.201,209,210 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовити за безпідставністю.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженю в апеляційному порядку не підлягає .

Суддя С. Р. Мельник