УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,

ОстапчукаД.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю., ОСОБА_8, про визнання нікчемними та скасування довіреностей, зобов'язання повернути автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, за касаційною скаргою ОСОБА_9, який діє від імені ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Одеської області від 19 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_8, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю., про визнання нікчемними та скасування довіреностей, зобов'язання повернути автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 31 березня 2013 року його колишня дружина ОСОБА_10 незаконно заволоділа належним йому на праві власності автомобілем марки «AUDI Q-5», 2012 року випуску, тип ТЗ легковий, державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, виданим РЕВ-1 УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 08 червня 2012 року, за фактом чого слідчим відділення Южненського МВ ГУ МВСУ в Одеській області порушено кримінальне провадження № 0000416. 22 квітня 2013 року в м. Києві приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 посвідчена та зареєстрована в реєстрі за № 169 від 22 квітня 2013 року довіреність, яка нібито була видана від імені позивача на ім'я ОСОБА_4 на право від його імені вчиняти будь-які дії у відповідних органах Державтоінспекції, Міністерства транспорту, нотаріальних конторах, на митниці або в будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх форми власності та підпорядкування з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням зазначеного автомобіля. Вказану довіреність позивач вважає сфальсифікованою, оскільки у нього були відсутні як документи на автомобіль, так і сам автомобіль. З відповідачем ОСОБА_4 він ніколи не зустрічався, з ним не знайомий, розпоряджатися автомобілем йому від свого імені не доручав, вказану довіреність він не надавав та не підписував. У подальшому від імені ОСОБА_4 25 квітня 2013 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу СагановичО.Ю. посвідчила та зареєструвала в реєстрі за № 203 від 25 квітня 2013 року передоручення на ім'я ОСОБА_5 на право бути представником позивача у відповідних органах Державтоінспекції, Міністерства транспорту, нотаріальних конторах, на митниці або в будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх форм власності та підпорядкування з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням зазначеного автомобіля. Позивач вважає довіреності від 22 квітня 2013 року та від 25 квітня 2013 року нікчемними у зв'язку з відсутністю його волевиявлення на їх укладання та у зв'язку з їх спрямованістю на порушення його конституційних прав і свобод та на незаконне заволодіння його майном.

Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати нікчемними та скасувати зазначені вище довіреності, застосувати наслідки нікчемних правочинів, зобов'язавши відповідачів повернути йому автомобіль «AUDI Q-5», 2012 року випуску, тип ТЗ легковий, державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, видане РЕВ-1 УДАІ ГУ МВС України в Одеській області, 08 червня 2012 року.

Рішенням Южного міського суду Одеської області від 07 жовтня 2014 року позов задоволено.

Визнано нікчемною та скасовано довіреність від 22 квітня 2013 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 22 квітня 2013 року за № 169, яка видана від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4 на право представляти інтереси ОСОБА_3 у відповідних органах Державтоінспекції, Міністерства транспорту, нотаріальних конторах, на митниці або в будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх форм власності та підпорядкування з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля «Audi Q-5», 2012 року випуску, тип ТЗ легковий, д.н.з. НОМЕР_1, належного ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, виданого РЕВ-1 УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 08 червня 2012 року.

Визнано нікчемною та скасовано довіреність від 25 квітня 2013 року, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю. від 25 квітня 2013 року за № 203, яка видана від імені позивача ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_5 на право представляти інтереси ОСОБА_3 у відповідних органах Державтоінспекції, Міністерства транспорту, нотаріальних конторах, на митниці або в будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх форм власності та підпорядкування з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля «Audi Q-5», 2012 року випуску, тип ТЗ легковий, д.н.з. НОМЕР_1, належного ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, виданого РЕВ-1 УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 08 червня 2012 року.

Застосовано наслідки нікчемних правочинів та зобов'язано ОСОБА_4 і ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 автомобіль «Audi Q-5», 2012 року випуску, тип ТЗ легковий, д.н.з. НОМЕР_1, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, видане РЕВ-1 УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 08 червня 2012 року.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 19 січня 2015 року рішення Южного міського суду Одеської області від 07 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_9, який діє від імені ОСОБА_3, просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що угода від 22 квітня 2013 року щодо представництва від імені позивача ОСОБА_11 стосовно розпорядження автомобілем є нікчемною, у зв'язку з відсутністю волевиявлення позивача на укладання цієї угоди та такою, що спрямована на порушення його конституційних прав і свобод, на незаконне заволодіння майном ОСОБА_3 Також суд визнав нікчемними видані від імені позивача на ім'я ОСОБА_4 довіреність від 22 квітня 2013 року та довіреність від 22 квітня 2013 року на ім'я ОСОБА_5

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3, виходив з того, що заявлені позивачем позовні вимоги не доведені та не залучено до участі у справі в якості співвідповідача особу, яка зареєстрована власником спірного автомобіля.

Судами встановлено, що 22 квітня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 посвідчена довіреність від імені ОСОБА_3 на ім΄я ОСОБА_4 на право бути представником ОСОБА_3 у відповідних органах Державтоінспекції, Міністерства транспорту та і інших установах, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням належного йому автомобіля марки "AUDI Q-5", 2012 року випуску, тип ТЗ легковий, д.н.з. НОМЕР_1.

Власником вказаного автомобіля є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, виданого РЕВ-1 УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 08 червня 2012 року.

25 квітня 2013 року приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Саганович О.Ю. посвідчила довіреність на представництво ОСОБА_5 інтересів позивача, від імені якого діяв ОСОБА_4, стосовно права на розпорядження та відчуження автомобіля марки "AUDI Q-5", 2012 року випуску, тип ТЗ легковий, д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно з договором купівлі-продажу від 15 травня 2013 року третя особа без самостійних вимог, ОСОБА_8, купив у відповідача ОСОБА_5 автомобіль марки "AUDI Q-5" 2012 року випуску, тип ТЗ легковий, д.н.з. НОМЕР_1.

На підставі договору купівлі-продажу від 15 травня 2013 року ОСОБА_8 17 травня 2013 року отримав у ВРЕВ-6 УДАІ м. Києва свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля за номером НОМЕР_4, д.н.з НОМЕР_3, на своє ім'я.

Згідно із ч. 1 ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Відповідно до ч. 2 ст.228 ЦК України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Суд апеляційної інстанції встановив, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що правочин порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, так як слідчим відділення Южненського МВ ГУМВСУ в Одеській області порушено кримінальне провадження № 0000416, по якому по цей час проводиться досудове слідство, оскільки при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка полягає в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо незаконного заволодіння ним тощо.

За таких обставин посилання в касаційній скарзі на те, що правочин порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, а отже, правочин є нікчемним, не заслуговують на увагу, оскільки позивачем не доведено незаконне заволодіння транспортним засобом.

Згідно із ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що судом першої інстанції не було проведено заміни відповідача на належного або залучено до участі у справі ОСОБА_8 як співвідповідача, це призвело до порушення норм процесуального права та до неправильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_8 на момент розгляду справи був власником транспортного засобу.

За таких обставин доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_8 не повинен бути співвідповідачем у справі, не заслуговують на увагу.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9, який діє від імені ОСОБА_3, відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 19 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П.Дербенцева

Д.О.Остапчук

В.О. Савченко