Справа № 336/5948/15-ц
Пр. № 2/336/2836/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, третя особа - Шевченківський районний відділ в м. Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування приміщеннями в будинку № 45 по вул. Тверській в м. Запоріжжі.

В позові зазначив, що 19/25 частин зазначеного житла належить йому. Відповідач, який є сторонньою позивачу особою, зареєстрований в будинку на його прохання у звязку з отриманням можливості офіційного працевлаштування, між тим ніколи не проживав в ньому. При цьому відповідач обіцяв добровільно припинити реєстрацію у 2008 році. Разом з тим від вирішення питання у добровільному порядку ОСОБА_2 ухиляється, його особистих речей в житлі немає, бажання користуватися ним він не виказує. Перебування відповідача на реєстраційному обліку в належному позивачу житлі створює перешкоди у здійсненні ним права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому він просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідача права користування будинком.

Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення справи у їхню відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

За таких обставин суд у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України вважає за можливе вирішувати справу без участі позивачок.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце вирішення спору, до суду не зявився з невідомих причин. Заперечень проти позову не надав.

За згаданих обставин суд зі згоди позивача, висловленої у письмовій заяві, у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Представник третьої особи, належним чином повідомленої про судовий розгляд, до суду не зявився. Повідомлення про згоду на участь у справі Шевченківський районний відділ в м. Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області не надав, що в силу ст. 36 ЦПК України є підставою для вирішення справи у відсутність його представника.

Зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності від 03.06.1985 року належить право власності на 19/25 частин будинку № 45 по вул. Тверській в м. Запоріжжі (а. с. 6). Зазначене право зареєстроване товариством з обмеженою відповідальністю «ЗМБТІ» (а. с. 25). В будинку з 2006 року зареєстрований відповідач, який фактично в ньому не проживає.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб.

До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідача права користування належним позивачу будинком на користь позивача, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі.

Між тим судом встановлено, що відповідач ніколи в будинку не мешкав.

Перебування ОСОБА_2 на обліку в житлі позивача створює для нього перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення.

У звязку з викладеним право позивача, як вже зазначено, підлягає захисту в зазначений спосіб.

Керуючись ст. ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 59, 60, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком № 45 по вул. Тверській в м. Запоріжжі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання копії рішення.

Суддя О.В. Щаслива