Справа № 301/2256/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2015 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді Марковича І.І.

при секретарі Чеботарьовій Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 12.11. 2015 року звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 31.01. 1989 року. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_2, який є повнолітній. Сімейне життя не склалося: із-за різних характерів та поглядів на життя, сімейних відносин не підтримують протягом трьох років, спільного господарства не ведуть, просить шлюб розірвати.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, а тому розгляд справи відбувся на підставі ст. 169 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, сторони зареєстрували шлюб 31 січня 1989 року у виконкомі Білківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом № 5 (а.с.4) Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, позивачка настоює на розірванні шлюбу.

При таких обставинах справи, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача настоювати на розірванні шлюбу є вагомими підставами для розірвання шлюбу, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України (із доповненнями, внесеними згідно із Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. N 2398-VI, які набрали чинності 27.07.2010 року) у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 131, 212, 215, 235 ЦПК України, ст. ст. 112, 113 СК України суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 31 січня 1989 року виконкомом Білківської сільської ради Закарпатської області за актовим записом № 5 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище набуте в шлюбі «Зовдун».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. І. Маркович