Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гришко О.Я.

при секретарі Федорині А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Оржицька державна нотаріальна контора, головне управління Держземагентства у Полтавській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 20 липня 2015 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

З позовної заяви вбачається, що 08 жовтня 2002 року померла мати позивача ОСОБА_3, яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вказує, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка.

Спадщину після ОСОБА_3 фактично прийняв батько позивача ОСОБА_4, який помер 10 грудня 2004 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, яка належить йому на праві приватної власності та із земельної ділянки, яку він успадкував після ОСОБА_3.

Позивач зазначає, що він є спадкоємцем за заповітом, його сестра ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом на майно померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3, однак заяв про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори вона не подавала.

Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, яку він прийняв після ОСОБА_3, позивач отримав відмову, яка мотивована тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Просить визнати за ним в порядку спадкування після ОСОБА_4, який помер 10 грудня 2004 року право власності на земельну ділянку площею, як зазначено в уточненій позовній заяві, 3,99 га, що розташована на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3, яка померла 08 жовтня 2002 року.

В судове засідання 10.12.2015 року позивач і представник позивача не зявилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, повідомив, що позов вони підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 на розгляд справи 13.11.2015 року та повторно 10.12.2015 року не зявилася. Поштовий конверт повернувся на адресу суду за закінченням терміну зберігання із відповідною відміткою поштового відділу звязку. В матеріалах справи є заява відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи без її участі. В письмових поясненням ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_1, повідомляла, що за усною домовленістю з ОСОБА_1 її частина спадщини повинна була відійти сімї їхнього померлого брата ОСОБА_5.

Від представника третьої особи Оржицької державної нотаріальної контори до суду надійшов лист про розгляд справи у відсутність їх представника, при прийнятті рішення покладається на думку суду.

Представник третьої особи - головного управління Держземагентства у Полтавській області в судове засідання не зявився, направив до суду пояснення по справі, просив розглянути справу без їх участі, при прийнятті рішення покладається на думку суду.

Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, вивчивши докази по справі і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 02.10.2002 року, про що видане відповідне свідоцтво про смерть (а.с.4). На момент своєї смерті вона проживала у будинку свого чоловіка ОСОБА_4 в с. Лукімя Оржицького району Полтавської області. На час її смерті та протягом 6 місяців з дня смерті покійної в будинку був зареєстрований та не проживав чоловік ОСОБА_4 (а.с. 11).

До складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 входить зокрема земельна ділянка площею 3,99 га, яка розташована на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області, про що свідчить Державний акт на право приватної власності на землю (а.с. 79).

Як вбачається із матеріалів справи батько позивача ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_3 (а.с. 8, 11).

Згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру після померлої 08.10.2000 року ОСОБА_3 спадкова справа не заведена (а.с. 55-56).

10.12.2004 року помер батько позивача ОСОБА_4, про що Лукімською сільською радою видане відповідне свідоцтво про смерть (а.с. 5). На момент своєї смерті він проживав у власному будинку в с. Лукімя Оржицького району Полтавської області по вул. Берегова, 3. Крім покійного ОСОБА_4 в цьому будинку на час його смерті та протягом шести місяців з дня його смерті ніхто не був зареєстрований і не проживав (а.с. 11).

З матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 входить земель на ділянка, що розташована на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області та земельна ділянка, яку він успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_3.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Позивач ОСОБА_1 (а.с. 15) є спадкоємцем за заповітом після померлого батька ОСОБА_4 (а.с. 7, 54) та прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, на підставі якої заведена спадкова справа (а.с. 57-61).

Згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру після померлого 10.12.2004 року ОСОБА_4 10.06.2005 року заведена спадкова справа, інформація про видані свідоцтва про право на спадщину відсутня (а.с. 53).

Позивач ОСОБА_1 в судовому порядку визнав за собою право власності на земельну ділянку після смерті батька ОСОБА_4 та зареєстрував дану власність за собою (а.с. 9-10).

Державний нотаріус Оржицької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 постановою від 07.11.2014 року відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку по причині відсутності правовстановлюючого документа (а.с. 13).

Згідно інформаційних довідок, наданих реєстраційною службою Оржицького районного управління юстиції у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за ОСОБА_4 та ОСОБА_3відсутні (а.с. 50-51).

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Суд критично ставиться до заперечень відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову ОСОБА_1, оскільки суду надано докази, що на момент смерті ОСОБА_3 з нею проживав та був зареєстрований лише її чоловік ОСОБА_4, він проживав за цією адресою і протягом шести місяців після смерті ОСОБА_3 Батько позивача ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_3 (а.с. 8, 11). Згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру після померлої 08.10.2000 року ОСОБА_3 спадкова справа не була заведена, заповіту вона не залишила (а.с. 55-56).Доказів прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 іншими особами суду не надано. На момент своєї смерті ОСОБА_4 проживав у власному будинку в с. Лукімя Оржицького району Полтавської області по вул. Берегова, 3. Крім покійного ОСОБА_4 в цьому будинку на час його смерті та протягом шести місяців з дня його смерті ніхто не був зареєстрований і не проживав (а.с. 11).Позивач ОСОБА_1 (а.с. 15) є спадкоємцем за заповітом після померлого батька ОСОБА_4 (а.с. 7, 54) та прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, на підставі якої заведена спадкова справа (а.с. 57-61). Доказів прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 іншими особами суду не надано. Позивач ОСОБА_1 в судовому порядку визнав за собою право власності на земельну ділянку після смерті батька ОСОБА_4 та зареєстрував дану власність за собою (а.с. 9-10).

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та з урахуванням доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, є підстави для задоволення позову ОСОБА_1.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 328, 1216-1218, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Оржицька державна нотаріальна контора, головне управління Держземагентства у Полтавській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_4, який помер 10 грудня 2004 року право власності на земельну ділянку площею 3,99 га, що розташована на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3, яка померла 08 жовтня 2002 року.

Апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час розгляду справи, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя