АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9754/15 Справа № 201/8818/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.

при секретарі - Самокиші О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 року посправі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал» про визнання попередніх договорів купівлі - продажу дійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал» про визнання попередніх договорів купівлі - продажу дійсними, посилаючись на те, що між ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», що діє від власного імені за рахунок та в інтересах пайового венчурного інвестиційного фонду «Гамма Фонд» не диверсифікованого виду закритого типу ТОВ «КУА «Фінансовий капітал» та ОСОБА_2 були укладені попередній договір купівлі-продажу з оплатою через акредитив №Р-3-9-25-2(3) від 01 березня 2012 року, згідно з умовами якого (враховуючи додаткові угоди до договору) сторони зобов'язалися укласти в строк до 31 грудня 2020 року договір купівлі-продажу квартири №120, розташованої на 9 поверсі у секції 3 загальною площею 116,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, буд. 28, та попередній договір купівлі-продажу нерухомості №Р-78п/1 від 15 липня 2013 року, відповідно до умов якого (з урахуванням додаткової угоди №1) сторони зобов'язуються в строк до 31 грудня 2020 року укласти договір купівлі-продажу паркувального місця №78, загальною площею 12,3 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі в будинку №28 по вулиці Рогальова у м. Дніпропетровськ.

Оскільки попередні договори були укладені в простій письмовій формі, та не були одразу нотаріально посвідчені, позивач просив визнати договори №Р-78п/1 та №Р-3-9-25-2(3) та додаткові угоди до них дійсними, посилаючись на ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору та на часткове виконання позивачем умов зазначених договорів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в поному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесаульного права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Так, судом встановлено, що 01 березня 2012 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», що діє від власного імені за рахунок та в інтересах пайового венчурного інвестиційного фонду «Гамма Фонд» не диверсифікованого виду закритого типу ТОВ «КУА «Фінансовий капітал» та ОСОБА_2 було укладено попередній договір купівлі-продажу з оплатою через акредитив №Р-3-9-25-2(3) (з урахуванням додаткових угод до цього договору №1 від 13 травня 2013 року та №2 від 23 квітня 2014 року), згідно з умовами яких сторони зобов'язалися укласти в строк до 31 грудня 2020 року договір купівлі-продажу (Основний договір) квартири будівельний № 3-25-2(3), якій в подальшому було присвоєно №120, розташованої на 9 поверсі у секції 3 загальною площею 116,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, буд. 28, а також 15 липня 2013 року сторони уклали попередній договір купівлі-продажу нерухомості №Р-78п/1 (з урахуванням додаткової угоди до ньго №1 від 23 квітня 2014 року), відповідно до умов яких сторони зобов'язуються в строк до 31 грудня 2020 року укласти договір купівлі-продажу паркувального місця №78, загальною площею 12,3 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі в вказаного будинку (а.с. 8-24).

Відповідно до ч.3 п. 4.6 попереднього договору купівлі-продажу з оплатою через акредитив №Р-3-9-25-2(3) від 01 березня 2012 року майнові права на отримання у власність майна, яке відчужується згідно умов Основного договору належить Продавцю на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів за №А-356 від 01 жовтня 2008 року, укладеного між Продавцем та ОСОБА_3, та Договору про пайову участь у будівництві обєкта нерухомості, укладеного між Продавцем та ОСОБА_3 Право власності на відчужуване майно переходить до Покупця після державної реєстрації Основного договору.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

А відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України та ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду із вказаними позовними вимогами ОСОБА_2 зазначив, що оскільки укладені в простій письмовій формі вказані попередні договори купівлі-продажу не були одразу нотаріально посвідчені, а відповідач ухиляється від такого посвідчення, тому і просив визнати ці договори та додаткові угоди до них дійсними, проте з такими вимогами суд погодитися не може, оскільки як вбачається із цих договорів, вони витікають із договору купівлі-продажу цінних паперів за №А-356 від 01 жовтня 2008 року, укладеного між ТОВ «КУА «Фінансовий капітал» та ОСОБА_3, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк», а також договору про пайову участь у будівництві обєкта нерухомості, укладеного між ТОВ «КУА «Фінансовий капітал» та цим ОСОБА_3, тобто квартира та паркувальне місце, що є предметом цих договорів є новостворене майно, та спірні договори в цьому разі укладені відповідно до вимог діючого законодавства, а нотаріальне посвідчення та державна реєстрація нерухомості повинна бути здійснена лише після введення спірного майна в експлуатацію та державної реєстрації, а також відповідно й оплати грошових коштів через акредитив, тобто сторони зобов'язувалися укласти договори купівлі-продажу нерухомого майна (Основні договори) саме в майбутньому, що прямо передбачнено попередніми договорами купівлі-продажу.

Також позивачем не доведено, що укладення між ним та відповідачем договорів №Р-3-9-25-2(3) та №Р-78п/1 і додаткових угод було спрямоване на настання реальних правових наслідків, а саме в матеріалах справи відсутні докази того, що відбулося повне або часткове виконання зазначених договорів та додаткових угод, а тому доводи апеляційної скарги про те, що суд не вірно дав оцінку зібраним по справі доказам та обставинам є безпідставним.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або його зміни.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.О. Макаров

Судді Ж.І.Максюта

ОСОБА_4