У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2015 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Семерак І.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 про поновлення строку для предявлення судового наказу №2н-1114/09 від 03.09.2009 року до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 звернулося в суд із вказаною заявою посилаючись на те, що 03.09.2009 року Ужгородським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованість по кредитному договору у розмірі 8094,21 грн. та 70,12 грн. судових витрат.

Вказаний судовий наказ було предявлено до виконання вчасно, 30.11.2009 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження та 30.12.2010 року ним винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання, однак коли саме така постанова направлена ПАТ «ВіЕйБі Банк» невідомо.

Вказує, що під час проведення уповноваженою особою Фонду інвентаризації кредитних справ було знайдено оригінал вищевказаного судового наказу і при перевірці кредитної справи ОСОБА_3 було встановлено, що заборгованість її перед банком не погашена, а тому судовий наказ підлягає примусовому виконанню, однак сплив строк предявлення його до виконання.

Зазначає, що даний судовий наказ не було повторно предявлено до виконання у звязку з низьким рівнем відповідальності вже звільнених працівників, значне завантаження, халатне ставлення до роботи, пересилання оригіналу документу з регіональної дирекції до головного офісу Банка та переміщення працівників банку.

Вважає, що у звязку з цим строк предявлення судового наказу до виконання пропущено з поважних причин, а тому просить такий поновити.

Представник заявника в судове засідання не зявився, однак подав клопотання про розгляд заяви у його відсутності в якій заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 03.09.2009 року Ужгородським міськрайонним судом за заявою ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованість по кредитному договору у розмірі 8094,21 грн. та 70,12 грн. судових витрат. Вказаний судовий наказ набув законної сили 19.10.2009 року.

30.11.2009 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження та 30.12.2010 року ним винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання.

Ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист по цивільній справі може бути предявлений до виконання протягом одного року починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінченням строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, то з наступного дня після його постановлення.

Таким чином, ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» повинно було повторно предявити до виконання вищевказаний судовий наказ до 30.12.2011 року, однак як встановлено судом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» таким правом не скористався. Заявник же звернувся з заявою про поновлення строку на предявлення судового наказу до виконання через три з половиною роки після спливу строку на предявлення його до виконання.

Згідно із ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання.

У відповідності до ч.1 ст.371 ЦПК України, пропущений строк може бути поновлено стягувачу, який пропустив строк для предявлення виконавчого документа до виконання, однак лише з причин, визнаних судом поважними.

Посилання заявника на низький рівень працівників, значне завантаження, халатне їх ставлення до роботи, пересилання оригіналу документу з регіональної дирекції до головного офісу Банка та переміщення працівників банку, суд не вважає поважними причинами пропуску строку предявлення до виконання вказаного судового наказу, оскільки ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» мав для цього достатньо часу чого не зробив.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» про поновлення строку на предявлення судового наказу до виконання є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає оскільки, у своїй заяві заявник не навів жодної поважної причини, з яких судовий наказ не було предявлено до виконання вчасно та жодного доказу на підтвердження своїх вимог заявником до заяви не додано.

Керуючись ст.371 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 про поновлення строку для предявлення судового наказу №2н-1114/09 від 03.09.2009 року до виконання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4