УХВАЛА

іменем україни

2 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., ЧерненкоВ.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет застави за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 8 жовтня 2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 30 тис. доларів США зі сплатою 21,5 % річних з кінцевим строком повернення до 3 жовтня 2013 року. На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 8 жовтня 2008 року між ними було укладено договір застави, предметом якого був автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, належний ОСОБА_4 на праві власності. Оскільки позичальник не виконував зобов'язання за цими договорами, на вимоги банку не реагував, утворилась заборгованість у розмірі 97 464 долари 96 центів США. Позивач зазначав, що у порушення вимог договору застави позичальник без його згоди реалізував вказаний автомобіль (предмет застави) ОСОБА_3, відповідачу у справі.

Ураховуючи наведене, позивач просив вилучити у відповідача та передати в заклад банку вказаний автомобіль, а також звернути стягнення на предмет застави для погашення кредитної заборгованості.

Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 8 жовтня 2008 року у розмірі 43 059 доларів 39 центів США, що еквівалентно 1 380 512 грн 68 коп.

Вилучено у ОСОБА_3 та передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» предмет застави, вказаний автомобіль, що належить на праві власності ОСОБА_3

Вилучено у ОСОБА_3 та передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) спірного автомобіля.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2014 року залишено без змін, викладено другий абзац резолютивної частини рішення в такій редакції: «Звернути стягнення на предмет застави, автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 8 жовтня 2008 року у розмірі 1 380 512 грн 68 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6, на рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року у зазначеній справі відмовлено з підстав, передбачених ч. 3 ст. 328 ЦПК України (пропуск строку касаційного оскарження).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 серпня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року у зазначеній справі відмовлено з підстав, передбачених п. 4 ч. 4 ст. 328 ЦПК України (процесуальна підстава).

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд (апеляційний суд доповнив резолютивну частину рішення районного суду вказівкою щодо початкової ціни реалізації предмета застави), виходив із того, що ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором та договором застави не виконував, допустив заборгованість, у порушення умов договору застави та вимог чинного законодавства відчужив предмет застави без згоди заставодержателя на користь відповідача. Крім того, оскільки відповідач не є добросовісним набувачем, спірний автомобіль підлягає вилученню у нього в заклад банку зі зверненням стягнення на нього для погашення кредитної заборгованості.

Проте повністю погодитись із такимивисновками судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судом першої інстанції встановлено, що 8 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 30 тис. доларів США зі сплатою 21,5 % річних з кінцевим строком повернення до 3 жовтня 2013 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 8 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено договір застави, предметом якого був автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, належний заставодавцю на праві власності.

Відповідно до п. 17.7 договору застави від 8 жовтня 2008 року заставодавець зобов'язався не здійснювати відчуження предмету застави без письмової згоди заставодержателя.

У 2009 році ОСОБА_4 у порушення умов договору застави та вимог чинного законодавства, без згоди заставодержателя відчужив переданий в заставу автомобіль. У подальшому спірний автомобіль неодноразово відчужувся і суди виходили з того, що на час розгляду справи його придбав ОСОБА_3

Вирішуючи спір, суди вважали, що права та обов'язки заставодавця перейшли до ОСОБА_3, який придбав спірний автомобіль у ОСОБА_4 та не є добросовісним набувачем, оскільки було зареєстроване обтяження, тому автомобіль підлягає вилученню у ОСОБА_3 для подальшої його реалізації для задоволення вимог заставодержателя - ПАТ КБ «ПриватБанк».

За змістом ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання в разі, якщо інша ніж обтяжувач особа набула права стягнення на предмет обтяження.

За змістом ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Таким чином, у разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача, обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Суди наведене не врахували, та вирішуючи спір, послались на витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 14 грудня 2012 року № 39349259, відповідно до якого відомості про заставу рухомого майна внесені до цього реєстру 16 жовтня 2008 року на підставі договору застави від 8 жовтня 2008 року. Проте суди не звернули уваги на те, що ОСОБА_3 набув право власності на спірне рухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 6 березня 2014 року та не з'ясували, чи існувало обтяження на спірний автомобіль саме на момент укладення цього договору, тобто, чи є він добросовісним набувачем, що має істотне значення при вирішенні питання щодо переходу до нього майнових прав, що складають предмет застави.

Крім того, суди не звернули увагу на те, що 3 жовтня 2014 року, тобто до ухвалення рішення, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір застави, предметом якого був автомобіль «MITSUBISHIPAJERO», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, на підставі якого 3 жовтня 2014 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна були внесені відомості щодо його обтяження.

У порушення вимог п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України суд першої інстанції не визначився зі складом осіб, які беруть у справі, не залучили ОСОБА_5, як заставодержателя, чим вирішив питання про його права та обов'язки.

У зв'язку з наведеним, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко