Справа № 390/1498/15-ц
Провадження №2/390/578/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2015 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Гершкул І.М.,

при секретарі Яриш Л.Ю.,

за участю:

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представників відповідача за довіреністю ОСОБА_2 і ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної порушенням права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 4000 грн., а також моральної шкоди в сумі 1000 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 є власником житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: Кіровоградська область та район, с. Соколівське, вул. Садова, 37, а ОСОБА_5 є суміжним землекористувачем земельної ділянки, що розташована за адресою: Кіровоградська область та район, с. Соколівське, вул. Садова, 35. На земельній ділянці ОСОБА_4 було розташовано вбиральню, яку ОСОБА_5 зруйновано, що встановлено у ході судового розгляду іншої цивільної справи. На підставі викладеного ОСОБА_4 звернулась до суду та просить стягнути моральну та матеріальну шкоду заподіяну порушенням права власності.

Представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представники відповідача заперечили проти позову та просили відмовити у задоволенні, оскільки вважають, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, не доведено, що зруйноване майно належало позивачу на праві власності, а також у справі відсутні докази нанесення відповідачем шкоди майну позивача. Крім цього, позивач не надав доказів, які обґрунтовують розмір шкоди завданої руйнуванням вбиральні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі; матеріальна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 успадкувала після смерті ОСОБА_6 житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: Кіровоградська область та район, с. Соколівське, вул. Садова, 37, а також земельну ділянку загальною площею 0,16 га., призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, за вказаною адресою, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, витягом про реєстрацію права власності, державним актом і технічним паспортом на будинок (а.с.13-18). Актом обстеження від 24.03.2014 року встановлено, що на межі будинків 35 та 37 по вулиці Садовій у селі Соколівське, Кіровоградського району та області, вбиральня відсутня, а на даному місці знаходиться купа відходів будівельних матеріалів, залишився фундамент і зливна яма (а.с.21). Листом №7/Н-560 від 26.11.2013 року УМВС України в Кіровоградській області повідомлено ОСОБА_7 про встановлення факту самовільного знищення вбиральні та складення матеріалів про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності (а.с.22). Постановою №1 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Соколівської сільської ради Кіровоградського району та області від 12.05.2014 року закрито справу про адміністративне правопорушення за ст.186 КУпАП щодо ОСОБА_3 у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.60). Згідно акту про прийом виконаних робіт від 26.10.2013 року наданого ПП «Хоренженко» сума витрат по будівництву «санвузла зовнішнього» складає 5113 грн. (а.с.49). Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2014 року свідчить, що при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою судом встановлено факт руйнування вбиральні з вини ОСОБА_5, що останній визнав у судовому засіданні (а.с.11-12). Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20.03.2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 21.05.2015 року, усунуто ОСОБА_4 перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою: Кіровоградська область та район, с. Соколівське, вул. Садова, 37, шляхом зобовязання ОСОБА_5 не чинити перешкод у користуванні нерухомим майном (вбиральнею), що розташована на цій земельній ділянці (а.с.7-10, 19-20).

Статтями 11, 60, 212 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В якості обґрунтування позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди позивачем надано суду акт про прийом виконаних робіт, який складено 26.10.2013 року, проте вказаний акт не містить підписів особи, яка здала виконані роботи та особи, яка їх прийняла. Крім цього, відсутні будь-які бухгалтерські документи, що свідчать про сплату позивачем коштів, які вказані в акті. Враховуючи викладене, суд не може визнати акт про прийом виконаних робіт від 26.10.2013 року, що наданий позивачем, належним і достатнім доказом, який підтверджує розмір матеріальної шкоди вказаний у позові. Будь-які інші докази, що підтверджують позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди та дають змогу визначити її розмір, суду не надані. Питання щодо вартості зруйнованої вбиральні підлягає зясуванню шляхом проведення експертизи, проте представником позивача відповідне клопотання не заявлялось, а тому експертизу не проведено. За таких обставин, суд вважає, що наданими позивачем докази не доведено обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 4000 грн., а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди також не підлягають задоволенню, оскільки доказів, які підтверджують прямо чи опосередковано наявність будь-яких негативних наслідків і моральної шкоди заподіяної позивачу діями відповідача суду не надано. Крім цього, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивач просить стягнути моральну шкоду в сумі 1000 грн., однак обґрунтуванням даної суми є лише субєктивний висновок позивача, що саме вказана сума буде справедливою, проте будь-який обґрунтований розрахунок, а також докази, що свідчать про заподіяння позивачу моральної шкоди в будь-якому вигляді на вказану суму чи суму близьку до вказаної суду не надано.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не доведено належними і достатніми доказами, а тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.22, 23, 1166 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної порушення права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_8