Справа №295/7950/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого - судді Зосименка О.М.,

за участі секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою,

встановив:

Позивач звернулися до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого послались на те, що квартира АДРЕСА_1, про право власності на яку зареєстровано за нею, є спільною сумісною власністю і була придбана під час шлюбу з позивачем. На даний час шлюб розірвано, у вищевказаній квартирі проживає позивач разом з дочкою - ОСОБА_4 та колишнім чоловіком відповідачем у справі.

У зв'язку із тим, що сторони по справі не можуть дійти згоди у питанні користування квартирою в позасудовому порядку та у питанні оплати комунальних послуг, просить встановити між сторонами порядок користування даною квартирою, виділивши позивачу у користування жилу кімнату площею 10,1 кв.м. (№4 відповідно плану квартири), ОСОБА_3 в користування жилу кімнату загальною площею 18,6 кв.м. (№3 відповідно плану квартири), ОСОБА_4 в користування жилу кімнату загальною площею 11,2 кв.м. (№ 7 відповідно плану квартири). Допоміжні приміщення кухню, площею 9,4 кв.м., ванну кімнату, площею 3,0 кв.м., вбиральню, площею 1,3 кв.м., коридор, площею 11 кв.м. залишити в спільному користуванні.

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Здійснення права спільної часткової власності визначено статтею 358 ЦК України, згідно якої право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Якщо ж співвласники не дійдуть згоди з питання щодо здійснення повноважень по володінню і користуванню спільним майном, то спір, що виник, може бути вирішений судом.

Як роз'яснено в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визначення порядку володіння, користування і розпорядження майном, що є спільною власністю.

Згідно п. 14 цієї Постанови Пленуму Верховного Суду України квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися, як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності №296 від 04.02.1999 року квартира № 61по вул. Перемоги,91 у м. Житомирі на праві власності належить ОСОБА_2. Позивач вказує, що вищевказана квартира була придбана під час шлюбу з позивачем і є їх спільною сумісною власністю. На даний час шлюб розірвано, у вищевказаній квартирі проживає позивач разом з дочкою - ОСОБА_4 та колишнім чоловіком відповідачем у справі.

Як слідує з плана квартири, вказана квартира складається з 3-х ізольованих жилих кімнат площею 18,6 кв.м., 10,1 кв.м. і 11,2 кв.м., а також кухні площею 9,4 кв.м, коридору площею 11,1 та ванної кімнати площею 3,0 кв.м., балкон (лоджія) 3,2;2,9 кв.м. Загальна площа квартири становить 70,8 кв.м, жила площа - 39,9 кв.м.(а.с.7).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи, що відповідачі у справі не заперечують про встановлення запропонованого позивачем порядку користування квартирою, зважаючи на вищенаведене та керуючись ст.ст. 317, 321, 355, 356, 358 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою № 61по вул. Перемоги,91 у м. Житомирі, виділивши в користування ОСОБА_2 у користування жилу кімнату площею 10,1 кв.м. (№4 відповідно плану квартири), ОСОБА_3 в користування жилу кімнату загальною площею 18,6 кв.м. (№3 відповідно плану квартири), ОСОБА_4 в користування жилу кімнату загальною площею 11,2 кв.м. (№ 7 відповідно плану квартири). Допоміжні приміщення кухню, площею 9,4 кв.м., ванну кімнату, площею 3,0 кв.м., вбиральню, площею 1,3 кв.м., коридор, площею 11 кв.м. залишити в спільному користуванні.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Зосименко