10.12.2015 Справа № 756/9101/15-ц
унікальний № 756/9101/15-ц
провадження № 2/756/4594/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Маринченко М.М.,
при секретарі Приголовкіну В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства закритого типу «ДВК», Приватного підприємства «Будінвестмонтаж» про визнання майнових прав на об'єкт інвестування,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТЗТ "ДВК" про визнання майнових прав на об'єкт інвестування.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 грудня 2005 року між ОСОБА_2 та АТЗТ "ДВК" було укладено Договір на участь у пайовому будівництві № 44-02/С-4, відповідно до умов якого відповідач АТЗТ «ДВК» прийняв ОСОБА_2 у пайове будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 та зобов'язався ввести будинок в експлуатацію у другому кварталі 2008 року, а ОСОБА_2 взяла на себе обов'язок сплатити грошові кошти за об'єкт інвестування - двокімнатну АДРЕСА_1 (№ 4 згідно креслень) плановою загальною площею 75,91 кв.м в секції 02/С-4 на 12 поверсі в будинку АДРЕСА_1 у строки та в порядку, визначені договором.
26 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Тимошенко Л.А., за яким ОСОБА_2 перестала бути інвестором за договором на участь у пайовому будівництві № 44-02/С-4 від 26 грудня 2005 року, а до позивача, як до нового інвестора, перейшло право вимоги за вказаним договором.
На виконання умов договору позивач сплатив АТЗТ "ДВК" грошові кошти у сумі 445990 грн., здійснивши повне фінансування об'єкта інвестування.
Проте у строк, визначений договором, АТЗТ "ДВК" взяті не себе зобов'язання не виконало, не добудувало та не ввело в експлуатацію будинок АДРЕСА_1.
Позивач зазначив, що відповідач не визнає його майнові права на об'єкт інвестування, оскільки АТЗТ "ДВК" за договором від 02 березня 2009 року №1/09 передало функції замовника будівництва житлового будинку АДРЕСА_1, майнові права на житлові, нежитлові приміщення, паркінг житлового комплексу за адресою АДРЕСА_1 ПП "Будінвестмонтаж".
На підставі викладеного позивач просить визнати за ним майнові права на об'єкт інвестування за договором на участь у пайовому будівництві № 44-02/С-4 від 26 грудня 2005 року - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1
У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, відповідачі про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки в судове засідання не повідомили.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність" (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях та сферах народного господарства, цінні папери, цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права. Забороняється інвестування в об'єкти, створення і використання яких не відповідає вимогам санітарно-гігієнічних, радіаційних, екологічних, архітектурних та інших норм, встановлених законодавством України, а також порушує права та інтереси громадян, юридичних осіб і держави, що охороняються законом.
За приписами ч. 1 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості
З матеріалів справи вбачається, що 26 грудня 2005 року між ОСОБА_2 та АТЗТ "ДВК" було укладено Договір на участь у пайовому будівництві № 44-02/С-4, відповідно до умов якого відповідач АТЗТ «ДВК» прийняв ОСОБА_2 у пайове будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 та зобов'язався ввести будинок в експлуатацію у другому кварталі 2008 року, а ОСОБА_2 взяла на себе обов'язок сплатити грошові кошти за об'єкт інвестування - двохкімнатну АДРЕСА_1 (№ 4 згідно креслень) плановою загальною площею 75,91 кв.м в секції 02/С-4 на 12 поверсі в будинку АДРЕСА_1 у строки та в порядку, визначені договором.
26 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. та внесений в реєстр за номером №8211, за яким до позивача, як до нового інвестора, перейшло право вимоги за договором на участь у пайовому будівництві № 44-02/С-4 від 26 грудня 2005 року.
На виконання умов договору ОСОБА_1 сплатив пайовий внесок в розмірі 445990 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера № 63 від 26 жовтня 2006 року, № 70 від 07 листопада 2006 року, № 81 від 21 листопада 2006 року, № 82 від 22 листопада 2006 року.
Згідно довідки АТЗТ "ДВК" від 27 листопада 2006 року № 286-11/06 ОСОБА_1 по договору на участь у пайовому будівництві №44-02/С-4 від 26 грудня 2005 року сплатив 445990 грн. за 75,91 кв.м об'єкту фінансування.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Отже, позивач належним чином виконав взяті на себе за договором на участь у пайовому будівництві №44-02/С-4 від 26 грудня 2005 року зобов'язання, сплативши замовнику будівництва за об'єкт інвестування грошові кошти у повному обсязі в сумі 445990 грн. Натомість АТЗТ "ДВК" не виконало взяті на себе за договором обов'язки щодо своєчасної здачі в експлуатацію об'єкта будівництва - будинку АДРЕСА_1 та передачі інвестору документів, необхідних для оформлення права власності на об'єкт інвестування.
Частиною 5 ст. 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) інвестору гарантоване право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій.
За положеннями ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.
Правовий аналіз положень ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що майнове право це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права.
Виконання зобов'язань за інвестиційною угодою свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт інвестування або набуття майнових прав на цей об'єкт.
Розпорядження цими правами будь-ким, крім особи інвестора або без його згоди на передачу майнових прав, порушує права інвестора і не відповідає вимогам цивільного законодавства (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 25 вересня 2013 року №6-70цс13, яка у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для врахування).
Незважаючи на те, що ОСОБА_1 виконав свої грошові зобов'язання за договором на участь у пайовому будівництві, повністю сплативши вартість об'єкта інвестування, тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт інвестування або набуття майнових прав на цей об'єкт, АТЗТ "ДВК" не завершило у встановлений у договорі строк будівництво будинку, не ввело його в експлуатацію та без отримання згоди позивача за договором про передачу функцій замовника від 02 березня 2009 року №1/09 передало у власність ПП "Будінвестмонтаж" майнові права на житлові і нежитлові приміщення та паркінг першої, другої і третьої черг будівництва будинку АДРЕСА_1.
Наведене свідчить, що відповідачами не визнаються майнові права позивача на об'єкт інвестування - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність визнати за позивачем майнові права на об'єкт інвестування - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1
У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів в дохід держави судовий збір по 2229 грн. 95 коп. з кожного (4459, 90 грн.:2).
З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 6, 15, 16, 190, 526, 627, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 5, 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) майнові права на об'єкт інвестування за договором на участь у пайовому будівництві № 44-02/С-4 від 26 грудня 2005 року - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1
Стягнути з Акціонерного товариства закритого типу «ДВК» (ідентифікаційний код 19484087) в дохід держави судовий збір у розмірі 2229 грн. 95 коп.
Стягнути з Приватного підприємства «Будінвестмонтаж» (ідентифікаційний код 32309476) в дохід держави судовий збір у розмірі 2229 грн. 95 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на заочне рішення суду може бути подано позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Маринченко