Справа № 184/2367/15-ц
Номер провадження 2/184/842/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Михайловій Т.В.,

розглянувши у м. Орджонікідзе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей виконкому в особі виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області «про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просить суд зобов'язати ОСОБА_2 разом з її неповнолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не чинити їй перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпоряджання її власністю, а саме житловою квартирою № 116 в будинку № 39 по вулиці Л.Чайкіної в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області та визнати їх такими, що втратили право користування вказаною квартирою.

Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій підтримує позов у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує ухвалення рішення при заочному розгляді.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи - Служба у справах дітей виконкому в особі виконкому Орджонікідзевської міської ради ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій підтримує позов позивача у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує ухвалення рішення при заочному розгляді.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 серпня 2012 року позивачка ОСОБА_1 отримала право приватної власності на квартиру № 116 по вул. Л.Чайкіної в будинку № 39 в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 2129, а також зареєстроване в державному реєстрі прав комунальним підприємством «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» 19.10.2012 року. В травні 2014 року до позивачки звернулась відповідачка ОСОБА_2 з метою допомогти їй в тимчасовій реєстрації в її квартирі АДРЕСА_1, а також можливого в майбутньому придбанні її. З дозволу позивачки в її квартирі були зареєстровані: ОСОБА_2 та її малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачка та її син для позивачки є сторонніми особами. Після реєстрації в квартирі позивачки відповідачка вселилась до неї, але вже в липні 2014 року виселилась з квартири і відмовилась від придбання її квартири, обіцяла знятись з реєстрації та зняти з реєстрації свого малолітнього сина, однак до теперішнього часу без будь-якої поважної причини так і не зробила цього. Позивачка неодноразово звертались до відповідачки з проханням знятись з реєстрації з її квартири, але крім обіцянок вона по цей час так нічого і не зробила. Факт того, що відповідачка ОСОБА_2 разом з сином значаться лише зареєстрованими в квартирі позивачки, однак не проживають більше одного року, підтверджений актом ЗАТ «Оветрі» від 03.11.2015 року. В подальшому позивачці стало відомо, що відповідачка разом з сином проживає без реєстрації в квартирі АДРЕСА_2. Маючи в паспорті та відповідних обліках місце реєстрації, а саме в квартирі позивачки, відповідачка фактично має право в будь-який час навідатись до її квартири, так як реєстрація надає їй право користування квартирою позивачки.

Згідно з порядком встановленим ст. ст. 6, 7 Закону України «Про свободу переміщення та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-1V від 11 грудня 2003 року, громадяни України зобов'язані в термін до 10-ти днів з моменту прибуття до нового місця проживання самостійно зареєструвати місце свого проживання. Відповідачка, згідно цього закону була зобов'язана зареєструватись за адресою перебування та відповідно знятись з реєстрації з квартири позивачки, однак цього не робить, не маючи на це поважної причини.

Згідно з Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, що пов'язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення вказаного Закон) підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємопов'язане і залежать від вирішення питання про житлові права особи, наявність чи відсутність у особи таких прав, які регулюються нормами житлового законодавства (ст. ст. 71,72,156 ЖК України).

У зв'язку з тим, що відповідачка ОСОБА_2 нічого не робить щодо зняття з реєстрації в квартирі позивачки, то вона і вимушена звернутись до суду з цією позовною заявою. В результаті того, що відповідачка разом з малолітнім сином зареєстровані в квартирі позивачки, вона не має можливості оформити субсидію по оплаті за комунальні послуги, зареєструвати до квартири членів своєї сім'ї, а також не має можливості продати її через те, що в квартирі зареєстровані сторонні особи. Позивачка вважає, що відповідачі, які не є власниками її квартири, безпідставно чинять їй перешкоди та обмеження щодо здійснення її права власності. Позивачка, як власник житла, вправі вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні її права володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

Таким чином, суд вважає необхідним визнати зобов'язати ОСОБА_2 разом з її неповнолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не чинити ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпоряджання її власністю, а саме житловою квартирою № 116 в будинку № 39 по вулиці Л.Чайкіної в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області та визнати їх такими, що втратили право користування вказаною квартирою.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. ст. 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 10, 11, 57, 60, 209 213, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з її неповнолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпоряджання її власністю, а саме житловою квартирою № 116 в будинку № 39 по вулиці Л.Чайкіної в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області та визнати їх такими, що втратили право користування вказаною квартирою.

Копію заочного рішення протягом трьох днів направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_7