КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1022/15-ц
Провадження № 2/488/993/15 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.11.2015 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі судового засідання - Македонській В.С.,

за участю - позивача ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

та представника відповідача - Грикень Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Миколаєві про встановлення факту знаходження у фактичних шлюбних відносинах з померлим, факту знаходження на утриманні померлого та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду із даним позовом до відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Миколаєві.

Свій позов ОСОБА_2 обґрунтувала тим, що починаючи з 1983 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 У шлюбі у них народилися двоє синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. 08.09.1999 року шлюб між ними було розірвано Корабельним районним судом м. Миколаєва. Однак після цього вони продовжували проживати спільно, однією сім'єю без реєстрації шлюбу, до дня смерті ОСОБА_5 При цьому вони мали спільний побут та вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки, притаманні подружжю. ОСОБА_5 працював у ТОВ «Торговий дім «Югелеватор» на посаді водія автотранспортного засобу.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер в результаті нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом при виконанні службових обов'язків. На день смерті чоловіка позивачка ОСОБА_2 була інвалідом другої групи, потребувала стороннього догляду та перебувала на утриманні померлого, а тому вона звернулась до відповідача за отриманням одноразової допомоги у зв'язку із втратою годувальника та призначенням щомісячних страхових виплат.

Однак відповідач відмовив позивачці у цьому мотивуючи тим, що вона не надала документу про шлюб із померлим та доказів перебування на його утриманні.

Через неможливість в позасудовому порядку вирішити виниклий спір, позивачка була змушена звернутися до суду із даним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову через його необґрунтованість та подав суду свої письмові заперечення, які наявні у матеріалах даної справи.

Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 31.07.1983 року позивачка - ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, і у шлюбі у них народилося двоє синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

08.09.1999 року шлюб між позивачкою та ОСОБА_5 був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

Із копії трудової книжки ОСОБА_5 вбачається, що починаючи з 20.12.2011 року він працював у ТОВ «Торговий дім «Югелеватор» на посаді водія автотранспортного засобу 1 класу.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер в результаті нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом при виконанні службових обов'язків, про що був складений акт за формою Н-1.

Судовим розглядом встановлено, що після розірвання шлюбу, позивачка та ОСОБА_5 продовжували проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу, кожен із них не перебував у будь-якому іншому шлюбі, вони мали спільний бюджет, побут та вели спільне господарство. Вказані висновки суду підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показами свідків: їх спільних дітей - ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, які підтвердили факт проживання позивачки та ОСОБА_5 однією сім'єю до часу смерті останнього.

Із наявного у справі акту про проживання від 17.09.2014 року вбачається, що позивачка та ОСОБА_5 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу до часу смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Із довідок № 4250 від 29.07.2014 р. та № 4176 від 24.07.2014 р., виданих КП ДЄЗ «Океан», вбачається, що позивачка і ОСОБА_5 починаючи з 01.12.1999 р. проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1. За цією ж адресою були зареєстровані їхні спільні діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Крім цього, судовим розглядом встановлено, що за час проживання однією сім'єю без шлюбу позивачка разом із ОСОБА_5 за спільні сумісні кошти набували різне рухоме та нерухоме майно: гараж № НОМЕР_3 в АГК «Промінь» (за договором купівлі-продажу від 27.11.2012 р.); садовий будинок № НОМЕР_2 в СТ «Ольвія» (свідоцтво на нерухоме майно від 17.12.2012 р.); та автомобіль ВАЗ 2108, р/н НОМЕР_1; а також приватизували разом зі своїми дітьми квартиру АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності на житло від 19.02.2003 року).

Згідно ст. 256 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.ч. 2,4 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом.

На день смерті ОСОБА_5, позивачка ОСОБА_2 була інвалідом другої групи, не працювала, потребувала стороннього догляду та перебувала на утриманні свого чоловіка. Загальний дохід її чоловіка значно перевищував її дохід, та був для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. А тому через смерть чоловіка вона втратила єдине і постійне джерело до існування.

Відповідно до ст. 75 СК України, непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І,ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна платня, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого та пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до ст. 28 Закону страховими виплатами є грошові суми, які згідно зі ст. 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Згідно ст. 33 зазначеного Закону, у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Такими непрацездатними особами, поміж іншого, є інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності.

Пунктом 7 статті 34 цього Закону, передбачено що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні.

На даний час зазначені виплати відповідачем не здійснені.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і такими. що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 30, 60, 209, 212 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити юридичний факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_5, починаючи з 08.09.1999 року і по день смерті останнього, тобто - до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2, уродженка с. Хлібороби Іванівського району Херсонської області, перебувала на утриманні ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, на момент його смерті.

Зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Миколаєві нарахувати та виплатити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, одноразову допомогу на сім'ю у зв'язку із втратою годувальника, та призначити щомісячні страхові виплати у зв'язку із втратою годувальника.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Селіщева