Справа № 732/1154/15-ц
Провадження № 2/732/331/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі : головуючої судді - Лиманської М.В., секретаря Дударенко Ю.П., за участі первісної позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, представника відповідача за первісним позовом (зустрічного позивача) ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору АТ „Райффайзен банк ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя, а саме поділ кредитних зобовязань перед банком на суму 38989,88 грн.

З позову виходить що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого позивачкою було оформлено кредит в АТ „Райффайзен банк ОСОБА_5. На даний час шлюб між сторонами розірваний. Кредит був використаний на потреби сімї. Виходячи з положень ч.4 ст.65 СК України, борг перед банком має бути врахований при поділі майна подружжя, тому просила стягнути з відповідача на її користь половину суми боргу, яка станом на 03.07.2015 року складає 38989,88 грн., тобто просила стягнути 19494,94 грн.

До початку судового розгляду ОСОБА_7 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, а саме будівельних матеріалів, які були використані при будівництві прибудови до спільної квартири, належної сторонам № 1 по вул. Артема, 62 в м.Городня., а також предметів побуту, до складу яких входять: холодильник „Snaige, компютер, газова плита „Indesid, принтер „Canon, пилосос „Samsung, пральна машина „LG, газовий котел „Ferolli, кухонна стінка, шафа-купе, шафа вітальні, стіл компютерний, ліжко, які знаходяться в квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали доводи і вимоги первісної позовної заяви, просили їх задовольнити. Зустрічний позов просили задовольнити частково, провівши поділ спільно набутого сторонами майна будівельних матеріалів, які були використані при будівництві прибудови до спільної з відповідачем квартири, а також спільних предметів вжитку, з яких просили виділити позивачці монітор, системний блок, принтер, пральну машину, газовий котел, корпусні меблі для передпокою. Щодо переліку спірного майна, зазначеного в зустрічній позовній заяві як спільно набуте, первісна позивачка заперечувала, вказавши, що кухонна стінка, шафа-купе, шафа вітальні, комп'ютерний системний блок були придбані її матірю ОСОБА_6 та подаровані їй, а тому ці речі є її особистою власністю. ОСОБА_6 купувала їх за кредитні кошти, на підтвердження чого є відповідні кредитні договори. Ліжко

двоспальне та стіл компютерний були подаровані її дочці ОСОБА_5 хрещеною дочки.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з відповідача ? частини кредитних зобовязань перед банком в сумі 19494,94 грн. визнали частково.

Не заперечуючи в цілому проти наявності підстави первісного позову, вважали за необхідне провести поділ всього спільного майна, набутого за час шлюбу з позивачкою, яке є предметом зустрічного позову. Просили провести взаємозалік первісної та зустрічної позовних вимог. Уточнили позовні вимоги та просили визнати спільним майном сторін: холодильник „Snaige, компютер, принтер „Canon, пилосос „Samsung, пральну машину „LG, газовий котел „Ferolli, кухонну стінку, шафу-купе, шафу вітальні. Також просили врахувати при поділі майна вартість автомобіля ВАЗ 2101, який сторони придбали під час шлюбу, та який позивачка продала за 5000 грн. без згоди відповідача.

З приводу заявленого первісного та зустрічного позовів відповідач за первісним позовом та його представник пояснили, що в період шлюбу з позивачкою вони приватизували квартиру АДРЕСА_2. Він та позивачка мають право власності по 1/3 частині в цій квартирі. Ще 1/3 частина квартири належить дочці позивачки ОСОБА_5 З відповідного дозволу до цієї квартири було здійснено прибудову, яка до цього часу не прийнята у встановленому законом порядку в експлуатацію та не може вважатися об'єктом нерухомого майна. Враховуючи, що прибудова побудована під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, вона є їхньою спільною власністю. Оскільки прибудова не може бути поділена між сторонами як об'єкт нерухомого майна, зустрічний позивач просив визначити вартість будівельних матеріалів при поділі спільного майна між ним та позивачкою та визнати за ним право власності на ? частину цих будівельних матеріалів. Також під час шлюбу вони з позивачкою придбали автомобіль ВАЗ 2101, меблі та побутову техніку. Автомобіль придбавався по дорученню, ні на позивачку, ні на нього реєстрація автомобіля не здійснювалась, тому будь-які документи на авто відсутні. Позивачка продала без його відома вказаний автомобіль за 5000 грн. Вважав, що суму, отриману від продажу автомобіля слід також врахувати при поділі майна.

Третя особа ОСОБА_6 в судовому засіданні вважала зустрічний позов обґрунтованим частково, пояснила, що газову плиту, кухонну стінку, шафу-купе, шафу вітальні, комп'ютерний системний блок були придбані нею та подаровані дочці. Вона купувала ці речі за кредитні кошти, на підтвердження чого є відповідні кредитні договори, які вона надала суду. Крім того, вона надавала кошти на будівельні роботи по влаштуванню гіпсокартону в прибудові до спільної квартири сторін.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні вважала зустрічний позов обґрунтованим частково, пояснила, що ліжко двоспальне та компютерний стіл подарувала їй хрещена, тому ці речі є її власними.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав зустрічний позов обґрунтованим, пояснив, що будівельні матеріали на прибудову до спільної квартири сторін надавав він особисто. Він придбав будинок в селі, розібрав його та перевіз в квартиру синові зустрічному позивачеві. З цих матеріалів він особисто побудував прибудову та зробив майже усі внутрішні роботи, придбав газовий котел, також вони з його дружиною подарували сімї сина холодильник та пилосос.

Представник третьої особи АТ „Райффайзен банк ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, повідомлений про судовий розгляд справи, вираженої згоди на участь у розгляді справи до суду не надійшло. Неявка в судове засідання третьої особи від якої не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі відповідно до положень ст. 36, 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, третіх осіб дослідивши письмові докази по справі, вважає первісний позов таким, що підлягає задоволенню, а зустрічний позов задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судом сторони в період з 28.04.2007 року по 30.06.2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Городнянського районного суду від 19.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 4).

У період шлюбу сторони приватизували квартиру АДРЕСА_1. Право власності по 1/3 частині в цій квартирі мають сторони, ще 1/3 частина квартири належить третій особі ОСОБА_5, яка є дочкою позивачки. З дозволу виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області від 18.04.2007 року (а.інв.справи 58) до спільної квартири сторін в період перебування сторін у шлюбі було здійснено прибудову, яка до цього часу не прийнята у встановленому законом порядку в експлуатацію та не може вважатися об'єктом нерухомого майна.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна)

Отже прибудова не може бути поділена між сторонами як об'єкт нерухомого майна, та сторони мають право на визнання за ними права власності на будівельні матеріали, використані при будівництві прибудови.

Також судом встановлено, що під час шлюбу сторони придбали меблі та побутову техніку, в тому числі холодильник „Snaige, монітор „Philips, компютерний системний блок, акустичну систему, принтер „Canon, пилосос „Samsung, пральну машину „LG, газовий котел „Ferolli, набір корпусних меблів для кухні, шафу-купе, набір корпусних меблів для передпокою. Зазначені речі знаходяться в спільній квартирі сторін в користуванні позивачки. Докази справи в їх сукупності свідчать про те, що вказані спірні речі є спільним майном колишнього подружжя ОСОБА_4.

Суд ставиться критично до пояснень позивачки та третьої особи про те, що кухонна стінка, шафа-купе, шафа вітальні, комп'ютерний системний блок придбані третьою особою ОСОБА_6 Кредитні договори, які вона надала суду, окрім документів на придбання газової плити, не свідчать про придбання товарів в кредит, та представляють собою договори про відкриття карткових рахунків з оформленням кредитних карт та договори на отримання готівки.

З висновку будівельно-технічного дослідження №С-5135 від 20.11.2015 року встановлено, що вартість будівельних матеріалів, використаних в процесі прибудови до квартири АДРЕСА_3 складає 103811 грн. /а.с. 209-216/.

Висновком спеціаліста №С-5128 від 28.10.2015 року встановлена наступна вартість майна, яке є предметом спору: холодильник „Snaige - 3200 грн., монітор „Philips - 1400 грн., системний блок - 2100 грн., акустична система - 1900 грн., принтер „Canon - 400 грн., пилосос „Samsung - 1100 грн., пральна машина „LG - 2700 грн., газовий котел „Ferolli - 4500 грн., набір корпусних меблів для кухні - 3900 грн., шафа-купе - 3000грн., набір корпусних меблів для передпокою - 1900грн. загалом на суму 26100 грн. /а.с.191-207/.

Судом встановлено, що в період шлюбу, а саме 14.02.2013 року, позивачка уклала з АТ «Райффайзен банк «Аваль» кредитний договір №014/0362/82/0077678, та отримала готівковий кредит в сумі 32023 грн.18 коп. Станом на 03.07.2015 року заборгованість по кредиту склала 38989,88 грн., що підтверджено довідкою банку (а.с.16) Сторони в судовому засіданні підтвердили факт того, що вказані кредитні кошти були витрачені на потреби сімї.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу,належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За правилами ч.4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно вимог п.22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-75 СК та ст.372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60,69 СК, ч.3ст.368 ЦК ), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, що виключені з цивільного обороту, незалежно від того на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч. 4 ст. 65 СК).

Виходячи з вказаного, борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї, повинні бути враховані судом при поділі майна подружжя, а дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обовязки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобовязань за кредитом. Отже у результаті взяття в кредит грошових коштів для використання на споживчі цілі боргові зобовязання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір.

Таким чином вимоги позивачки отримати від відповідача компенсацію ? частини кредиту, який вона отримала за кредитним договором від 14.02.2013 року , який був витрачений для потреб сімї, ґрунтуються на вимогах закону.

Вирішуючи зустрічний позов та розглядаючи вимогу щодо проведення реального поділу майна суд враховує пропозиції сторін щодо можливих варіантів поділу майна, та зважає на те, що позивачка проживає з двома неповнолітніми дітьми, суд вважає за можливе виділити у натурі позивачці: монітор „Philips вартістю 1400 грн., системний блок вартістю 2100 грн., принтер „Canon вартістю 400 грн., пральну машину „LG вартістю 2700 грн., газовий котел „Ferolli вартістю 4500 грн., набір корпусних меблів для передпокою вартістю 1900грн. загалом на суму 13000 грн.; відповідачу при цьому слід виділити у натурі зі спільного майна подружжя: холодильник „Snaige вартістю 3200 грн., акустичну систему вартістю 1900 грн., пилосос „Samsung вартістю 1100 грн., набір корпусних меблів для кухні вартістю 3900 грн., шафу-купе вартістю 3000грн., загалом майна на суму 13100 грн.

При цьому слід стягнути із відповідача на користь позивачки грошову компенсацію у розмірі 100 грн. за перевищення його частки у праві власності у спільному майні.

Вимога зустрічного позивача про врахування до вартості спільного майна суми 5000 грн., отриманої позивачкою при продажу спільного автомобіля ВАЗ, на думку суду, не знайшла свого підтвердження. Факт перебування автомобіля ВАЗ у власності подружжя ОСОБА_4 в період їхнього шлюбу не підтверджений жодним доказом по справі.

За правилами ст. 88 ЦПК України суд має вирішити питання розподілу судових витрат. Оскільки зустрічні позовні вимоги задоволено частково, судові витрати зустрічного позивача на проведення експертиз та сплати судового збору підлягають стягненню з первісної позивачки на користь зустрічного позивача в частині задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 ЦК України, ст. 60, 65, 69, 70, 71 СК України, ст. 10, 11, 88, 209, 212 215 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 19494,94 грн. в рахунок погашення 1/2 частини суми заборгованості по кредиту, отриманому ОСОБА_1 від Акціонерного товариства «Райффайзен банк ОСОБА_5» за кредитним договором № 014/0362/82/0077678 від 14.02.2013 року.

Зустрічний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на ? частину будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі побудови прибудови до житлової квартири АДРЕСА_4 на суму 51905,50 грн.

Визнати спільним майном подружжя: холодильник „Snaige вартістю 3200 грн., монітор „Philips вартістю 1400 грн., системний блок вартістю 2100 грн., акустичну систему вартістю 1900 грн., принтер „Canon вартістю 400 грн., пилосос „Samsung вартістю 1100 грн., пральну машину „LG вартістю 2700 грн., газовий котел „Ferolli вартістю 4500 грн., набір корпусних меблів для кухні вартістю 3900 грн., шафу-купе вартістю 3000грн., набір корпусних меблів для передпокою вартістю 1900грн. загалом на суму 26100 грн.

Виділити ОСОБА_1 зі спільного майна подружжя в натурі та визнати право власності на: монітор „Philips вартістю 1400 грн., системний блок вартістю 2100 грн., принтер „Canon вартістю 400 грн., пральну машину „LG вартістю 2700 грн., газовий котел „Ferolli вартістю 4500 грн., набір корпусних меблів для передпокою вартістю 1900грн. загалом на суму 13000 грн.

Виділити ОСОБА_7 зі спільного майна подружжя в натурі та визнати право власності на: холодильник „Snaige вартістю 3200 грн., акустичну систему вартістю 1900 грн., пилосос „Samsung вартістю 1100 грн., набір корпусних меблів для кухні вартістю 3900 грн., шафу-купе вартістю 3000грн., загалом майна на суму 13100 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 100,0 грн. за перевищення його частки у праві власності на спільне майно.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 1390 грн. 00 коп. на відшкодування судових витрат за проведення по справі судових експертиз та 240,0 грн. в повернення частини сплаченого судового збору.

В задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

З мотивованим рішенням суду сторони зможуть ознайомитись 05.12.2015р.

Суддя Лиманська М.В.