Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

704/1465/15-ц

08.12.2015 року

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Джуській Л.О.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Тальне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лоташівської сільської ради Тальнівського районну Черкаської області про тлумачення заповіту,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про тлумачення заповіту. Свій позов мотивує тим, що 18.12.2003 року в с. Піщана Тальнівського району Черкаської області померла ОСОБА_3. За життя вона склала заповіт, який 10.05.2000 року був посвідчений секретарем виконкому Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області за реєстровим № 95. Згідно вказаного заповіту ОСОБА_3 на випадок смерті належне їй право на земельну частку (пай) в ПСП "Україна" в с. Піщана підтверджене сертифікатом серії ЧР № 0141800 видане 10.02.1997 року, заповіла ОСОБА_2. Однак ще при житті даний сертифікат ОСОБА_3 переоформила на державний акт на право власності на земельну ділянку I-ЧР № 050536, виданий на підставі рішення Лоташівської сільської ради № 15/10 від 21.11.2001 року на земельну ділянку площею 2,31 га., зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 334. При зверненні до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, що належало спадкодавцю, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через те, що на думку нотаріуса зі змісту заповіту однозначно не можна зрозуміти розпорядження спадкодавця щодо майна, яке вона заповіла.

Просить здійснити тлумачення заповіту ОСОБА_3 від 10.05.2000 року посвідченого секретарем Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області і зареєстрованого в реєстрі за № 95 від 10.05.2000 року, як виявлення волі заповідати ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,31 га, що належала їй на час смерті на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку I-ЧР № 050536, виданий на підставі рішення Лоташівської сільської ради № 15/10 від 21.11.2001 року на земельну ділянку площею 2,31 га., зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 334.

В попереднє судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, надали заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити.

Відповідач до попереднього судового засідання не зявився, але від нього надійшла заява, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, просить позов задовольнити.

Виходячи з наведеного, розглянувши заяви сторін, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 18.12.2003 року в с. Піщана Тальнівського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8).

10.05.2000 року ОСОБА_3 було складено заповіт, який посвідчений секретарем Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області за реєстровим № 95. За заповітом ОСОБА_3 на випадок смерті належне їй право на земельну частку (пай) в ПСП "Україна" в с. Піщана підтверджене сертифікатом серії ЧР № 0141800 видане 10.02.1997 року заповіла ОСОБА_2 (а.с. 5).

За життя даний сертифікат ОСОБА_3 переоформила на державний акт на право власності на земельну ділянку I-ЧР № 050536, виданий на підставі рішення Лоташівської сільської ради № 15/10 від 21.11.2001 року на земельну ділянку площею 2,31 га., зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 334 (а.с. 6).

Як вбачається з довідки № 216 від 04.03.2004 року Лоташівської сільської ради, на підставі сертифікату серії ЧР № 0141800, виданого 10.02.1997 року Лоташівською сільською радою, ОСОБА_3 виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії I-ЧР № 050536, виданий Лоташівською сільською радою 21.11.2001 року (а.с. 9).

З довідки № 418 від 27.10.2015 року Лоташівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 15.08.1979 року по день смерті 18.12.2003 року постійно та безвиїздно (а.с. 10).

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом ст. 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.

Згідно зі ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

При цьому, ч. 2 ст. 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що розпорядження спадкодавця ОСОБА_3, сформульоване в заповіті, посвідченому 10.05.2000 року секретарем Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області за реєстровим № 95, реченням "на випадок смерті належне мені право на земельну частку (пай) в ПСП "Україна" в с. Піщана, підтверджене сертифікатом серії ЧР № 0141800, виданим 10.02.1997 року, заповідаю ОСОБА_2", слід вважати таким, що дане заповідальне розпорядження стосується земельної ділянки, розташованої на території Лоташівської сільської ради Тальнівського району, право спадкодавця на яку підтверджується державним актом серії І-ЧР № 050536, виданим 21.11.2001 року на підставі рішення Лоташівської сільської ради народних депутатів № 15/10 від 21.11.2001 року, тому позовна заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 213, 1233, 1256 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Застосувати таке тлумачення заповіту ОСОБА_3, яка померла 18.12.2003 року в с. Піщана Тальнівського району Черкаської області, посвідченого 10.05.2000 року секретарем Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області і зареєстрованого в реєстрі за № 95, сформульоане реченням "на випадок смерті належне мені право на земельну частку (пай) в ПСП "Україна" с. Піщана, підтверджене сертифікатом серії ЧР № 0141800, виданим 10.02.1997 року, заповідаю ОСОБА_2" як виявлення волі заповідати ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,31 га, що належала їй на час смерті на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку I-ЧР № 050536, виданого на підставі рішення Лоташівської сільської ради народних депутатів № 15/10 від 21.11.2001 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 334.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Тальнівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.Г. Воронкова