ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/4969/15-ц
Провадження 2/636/2305/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

09 грудня 2015 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панаід І.В.

за участю секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив:

Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому, просили визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, смт. Малинівка, вул. Є.Ткаченко, буд.4, посилаючись на те, що їм на праві власності належить вищевказаний житловий будинок, відповідач у зазначеному будинку не проживає, не несе витрат по його утриманню, а отже має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивачі до зали судових засідань не зявились, через канцелярію суду подали заяви, відповідно до яких заявлені ними позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила позов задовольнити, та висловилась про відсутність в них заперечень проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом направлення на адресу її реєстрації судових повісток про виклик.

Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Спираючись на наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 19.06.2012 р. посвідченого нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори, реєстровий номер №1-1667 позивачам належить житловий будинок №4 розташований по вул. Є. Ткаченко у смт. Малинівка, Чугуївського р-ну Харківської області.(а.с.4).

У вищевказаному будинку зареєстрована але не проживає відповідач ОСОБА_3

Факт не проживання відповідача за місцем її реєстрації підтверджується довідкою виконавчого комітету Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 02-39/1447 (а.с. 28).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідачем не надано жодних доказів підтверджуючих його проживання за місцем реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

З ч. 1 ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника втрачає право на користування житлом в будинку (квартирі), що належить громадянину на праві власності, у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю сторін.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сімї права користування помешканням.

Враховуючи, що відповідач є членом сімї одного з власників домоволодіння, та з огляду на відсутність доказів наявності між сторонами домовленості про збереження за відповідачем права користування житлом понад строк, встановлений ч.2 ст. 405 ЦК України, суд вважає позовні вимоги позивачів обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач понад встановлений ч. 2 ст. 405 строк не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, що є підставою для визнання її такою що втратила право користування цим приміщенням.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 16, 319, 321, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 209, 213 - 215, 223, 224 Цивільного процесуального кодексу України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у буд. №4 по вул. Є.Ткаченко, в смт. Малинівка Чугуївського району Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя