У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів : Максимчук З.М., Хилевича С.В.

секретар Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою управління Служби безпеки України в Рівненській області на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, управління Служби безпеки України в Рівненській області про визнання протиправними дій та відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з"явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12.10.2015 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково : стягнуто із Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету, шляхом безспірного списання коштів державного бюджету на користь ОСОБА_1 8000,00 грн. відшкодування у звязку із наданням їй правової допомоги та 216 грн. інших витрат. У решті позовних вимог відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі управління Служби безпеки України в Рівненській області вважає його ухваленим з порушенням норм матеріального права, незаконним та необґрунтованим у зв»язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Зазначає, що постанова слідчого від 20.10.2011р. про притягнення ОСОБА_1 як обвинуваченої у кримінальній справі №293 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 362 КК України, не скасована, а тому немає підстав вважати що ОСОБА_1 є незаконно притягнутою до кримінальної відповідальності. У зв»язку з цим, не підлягає відшкодуванню матеріальна шкода.

У кримінальному провадженні №0000049 за ч.1 ст. 362 КК України ОСОБА_1 письмове повідомлення про підозру не вручалось, запобіжний захід щодо неї не обирався, слідчим підрозділом не допущено незаконних дій під час досудового слідства, а тому дії органів досудового слідства не завдали позивачу матеріальної шкоди.

Вказує, що позивачкою не обґрунтований та не підтверджений жодними доказами розмір завданої їй шкоди у сумі 8216 грн., а визначено на власний розсуд.

ОСОБА_1 приймала участь у проведенні слідчих дій у слідчому відділі УСБУ в Рівненській області 20.10.2011р. під час предявлення обвинувачення та 26.10.2011р. під час предявлення матеріалів кримінальної справи для ознайомлення. Також, законодавством не передбачено відшкодування витрат на проїзд. Просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

______________________________________________________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інст. Ковтунович М.І.

Провадження №22ц/787/2262/2015 Доповідач - Оніпко О.В.

Рішення в частині відмови судом у визнанні незаконними дій УСБУ в Рівненській області при розгляді заяви позивача щодо відшкодування такої шкоди не оскаржується, а тому не є предметом розгляду судом апеляційної інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов частково, суд 1-ї інстанції прийшов до висновку про те, що позивачка відноситься до кола осіб, визначених Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", які мають право на відшкодування матеріальної шкодиза рахунок коштів державного бюджету України.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.09.2011р. слідчим слідчого відділу УСБУ в Рівненській області винесено постанову про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.362 КК України - вчинення несанкціонованої зміни інформації, яка обробляється в електронно-обчислювальних машинах (комп'ютерах), вчинені особою, яка має право доступу до неї (а.с.25).

20.10.2011 року слідчим винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 в якості обвинуваченої в кримінальній справі №293 та пред'явлено обвинувачення за ч.1 ст.362 КК України, обрано їй запобіжний захід у виді підписки про невиїзд (а.с.26).

В подальшому вказана кримінальна справа була направлена до суду, в ході розгляду якої, 16.12.2013 року постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області (а.с.28-29), залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 06.02.2014р. (а.с.30-31, кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 в зв'язку з неповнотою досудового слідства повернуто прокурору Рівненської області для організації проведення додаткового розслідування. Вказаною постановою також скасовано обраний ОСОБА_1 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

10.10.2014 року постановою слідчого Управління СБУ в Рівненській області кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.33-34).

Згідно з ч.1 ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Підстави, порядок і розмір вищевказаної шкоди визначений спеціальним Законом - Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону відшкодуванню підлягає шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 цього Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає зокрема у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Виходячи з наведених вимог закону та обставин справи, доводи апеляційної скарги про те, що постанова слідчого від 20.10.2011р. про притягнення ОСОБА_1 як обвинуваченої у кримінальній справі №293 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 362 КК України, не скасована, а тому немає підстав вважати що ОСОБА_1 є незаконно притягнутою до кримінальної відповідальності, відповідно, не підлягає відшкодуванню на її користь і матеріальна шкода, не заслуговують на увагу.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у зв»язку з тим, що після повернення справи для додаткового розслідування, у кримінальному провадженні №0000049 за ч.1 ст. 362 КК України ОСОБА_1 письмове повідомлення про підозру не вручалось, запобіжний захід щодо неї не обирався.

Суд 1-ї інстанції дійшов вірного висновку про те, що сам факт не оголошення позивачу про підозру після повернення справи для додаткового розслідування, не позбавляє ОСОБА_1 права на відшкодування матеріальних збитків, оскільки кримінальна справа, що була порушена конкретно проти неї, тривалий час не знаходила свого процесуального завершення у тих формах закінчення досудового розслідування, що визначені у параграфі 1 Глави 24 КПК України.

Крім того, зазначені доводи спростовуються обставинами, встановленими рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08.07.2015р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 15.10.2015р., яке набрало законної сили (справа №565/232/2015-ц) та яким задоволено позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, про визнання протиправними дій та відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та прокуратури, а також стягнуто на її користь 70000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, безспірними доказами встановлено факт незаконного перебування ОСОБА_1 під слідством та судом у кримінальному провадженні щодо неї за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 362 КК України в період з 19.09.2011р. по 10.10.2014р.

Пунктами 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином та відшкодовується сума, сплачена ним у зв'язку з наданням йому юридичної допомоги.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» , відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ст. 12 Закону, розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 вказаного Закону, залежно від того, який орган проводив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносить ухвалу.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із заяви ОСОБА_1 на адресу УСБУ у Рівненській області від 13.01.2015р. про визначення розміру відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, нею вказано розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню і складається, крім інших, зазначених нею витрат, з послуг адвоката у сумі 8000,00 грн. та проїзду по маршруту Кузнецовськ-Рівне-Кузнецовськ в сумі 216 грн. (36,00х6). (а.с.7-9).

Листом від 12.02.2015р. №14/1593 УСБУ в Рівненській області ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні її заяви у зв»язку з відсутністю підстави для визначення розміру відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства (а.с.12).

Проте, як вбачається з ксерокопій повісток, наявних в матеріалах справи та адресованих ОСОБА_1, слідчий СВ УСБУ в Рівненській області ОСОБА_2 зобовязує ОСОБА_1 20, 24 та 26 жовтня 2011 року зявитись із захисником у слідчий відділ СБ України в Рівненській області за адресою : м. Рівне, вул. Відінська, 4 (а.с.35).

До матеріалів справи ОСОБА_1 долучені квитки на проїзд : АААД 002763 від АС Кузнецовськ до АС Рівне, відправлення 11:00 год., 20.10.2011р.; ААЗК 007126 від АС Рівне до АС Кузнецовськ, відправлення 17:35 год., 20.10.2011р.; АААД 002552 від АС Кузнецовськ до АС Рівне, відправлення 07:10 год. 24.10.2011р.; ААБУ 369558 від АС Рівне до АС Кузнецовськ, відправлення 14:10 год. 24.10.2011р.; АААД 002756 від АС Кузнецовськ до АС Рівне, відправлення 07:10 год. 26.10.2015р.; АААД 002576 від АС Рівне до АС Кузнецовськ, відправлення 15:20 26.10.2011р. всі вартістю по 36,00 грн. кожен, на загальну суму 216, 00 грн. (а.с.94-94-зв.).

Як встановлено судом і стверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Дати, зазначені на повістках про виклик позивачки до м. Рівне, співпадають з датами, вказаними на квитках та зі станціями відправлення та прибуття автобусу. Отже казані квитки підтверджують витрати ОСОБА_1 на проїзд з м. Кузнецовська до м. Рівне за викликом слідчого СВ УСБУ в Рівненській області. Таким чином, висновок місцевого суду про стягнення на корись позивачки вказаних витрат у сумі 216 грн. на підставі вимог до п.п.3,4 ст. 3 та ст. 4 вказаного Закону, є обґрунтованим.

Також, у матеріалах справи наявна копія угоди-доручення про надання правової допомоги від 20.10.2011р. з додатковою угодою до неї та постанова про допуск в якості захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 до участі у кримінальній справі №293, а також інші документи, що підтверджують здійснення адвокатом захисту прав та представництво інтересів ОСОБА_1 у вказаній кримінальній справі, порушеній проти неї за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 362 КК України (а.с.38-53).

Згідно з умовами додаткової угоди від 20.10.2011 р. довіритель (ОСОБА_1С.) бере на себе зобов»язання щодо оплати роботи повіреного ( адвоката ОСОБА_3І.) в сумі 8000 грн. на період здійснення ним повноважень з моменту допуску до справи в якості захисника і до закінчення досудового слідства.

Згідно з квитанцією від 05.08.2012р., адвокатом ОСОБА_3 отримано від ОСОБА_1 за надання юридичних послуг 8000,00 грн. Вказана сума також відображена 05.08.2012 р. у книзі обліку доходів ОСОБА_3 ( а.с. 46зв.,95).

Таким чином, зазначені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про нобгрунтованість позивачкою розміру вказаних витрат.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги, висновків наведених у ньому не спростовують, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Служби безпеки України в Рівненській області - відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий Судді: