справа №619/4086/15-ц
провадження №2/619/1842/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2015 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Якименко Л.О.
за участю секретаря судового
засідання ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
В підтвердження позову ОСОБА_2 посилається на те, що згідно вироку Московського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2015 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 засуджені за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі кожний. На підставі ст. 75 КК України звільнені від відбування покарання з іспитовим строком кожному на 1 рік. Вирок суду набрав законної сили. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 визнані винними в скоєнні крадіжки чужого майна за попередньою змовою групою осіб з проникненням до житла.
В ході досудового розслідування, а також в судовому засіданні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 провину свою визнали повністю. Підставою для призначення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 покарання, не повязане з позбавленням волі, було не лише їх каяття в скоєному, а і позиція позивача, яка погодилася з покаранням ОСОБА_3 і ОСОБА_4, не повязаним з позбавленням волі, оскільки останні обіцяли позивачу на протязі 30 днів з моменту оголошення вироку, тобто до 13 вересня 2015 року повністю відшкодувати завдані збитки.
Не дивлячись на те, що обговорені строки пройшли, відповідачі по даній справі збитки не відшкодували, на зв'язок з позивачем до теперішнього часу не вийшли, на телефонні дзвінки не відповідають.
Позивач зрозуміла, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не мають наміру виконувати взяті на себе зобовязання, в звязку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом.
Факт завдання позивачу матеріальних збитків підтверджується відповідним вироком Московського районного суду м. Харкова.
Крім того, діями відповідачів позивачу завдано також і моральну шкоду.
Дізнавшись про скоєння крадіжки, позивач відчула сильний стрес, від якого в повній мірі не позбавилась до теперішнього часу. Кожний день позивач думками повертається до подій 23 березня 2015 року і це завдає їй душевні та моральні страждання. Позивачу тяжко визнавати, що відповідачі проникли в її квартиру, заволоділи належним їй майном.
Позивача обурює неправдива поведінка відповідачів, які клялися відшкодувати завдані збитки в добровільному порядку, але до обговореного строку пропали і на зв'язок з позивачем більше не виходили. Через те, що відповідачі вкрали у позивача гроші і компютерну техніку, у неї були серйозні незручності в особистому житті, позбавившись можливості робити необхідні покупки, а також щоденної роботи з ноутбуком.
Також по вині відповідачів, позивач змушена була багато свого особистого часу проводити в органах міліції і суді, що саме по собі негативно вплинуло на позивача стан.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилася, в письмовій заяві просила справу розглядати за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, про що мається його особистий підпис про отримання судової повістки 17.11.2015 року в довідковому листі до справи. Про поважні причини неявки відповідач суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю в заочному судовому засіданні.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через відповідача ОСОБА_4, який отримав судову повістку для передачі ОСОБА_3, про що в справі мається розписка. Про поважні причини неявки відповідач суду не повідомила, тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутністю в заочному судовому засіданні.
Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає часткому задоволенню.
Судом було достовірно встановлено, що згідно вироку Московського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 визнано винними у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі кожному на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком кожному на один рік.
Позивач по справі ОСОБА_2 є потерпілою у даному кримінальному провадженні, так як ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заподіяли потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 22 432,90 грн., так як скоїли кримінальний злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відшкодування моральної шкоди передбачено ст. 23 ЦК України, а саме моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої та членів її сім'ї та в інших випадках.
Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи матеріальних страждань. Це ті страждання, які позивач перенесла від дій відповідачів і які відчуває по теперішній час, які полягають в моральних стражданнях, які позивач зазнала внаслідок викраденням відповідачами грошей і компютерної техніки.
Сума завданої моральної шкоди підлягає задоволенню в розмірі 3000 грн., яку повинні відповідачі відшкодувати в солідарному порядку.
Витрати повязані з наданням юридичної допомоги в сумі 500 грн. суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідпрно на підставі ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст.ст. 57-60, 61, 88, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди в розмірі 22 432 грн. 90 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., а всього 22 932 грн. 90 коп.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2 суму моральної шкоди в розмірі 3000 грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судові витрати: судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути скасоване Дергачівським районним судом Харківської області шляхом подачі відповідачем письмової заяви про його перегляд в 10-денний термін з дня отримання копії рішення, а позивачем в загальному порядку шляхом подачі в 10-денний термін до апеляційного суду Харківської області апеляції з моменту оголошення рішення, а в разі відсутності особи, яка бере участь у справі при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.
Суддя Л. О. Якименко