Номер провадження: 22-ц/785/7715/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Гончаренко В.М., Черевко П.М.

з участю секретаря Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 3 серпня 2015 року,

встановила:

У вересні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, про поділ майна подружжя.

Вимоги за позовом обґрунтовувала тим, що з 19 серпня 2006 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 У період шлюбу ними було збудовано домоволодіння за адресою: 1-й Український провулок, 8 у м. Одесі, яке складається з житлового будинку літ. «К», загальною площею 192,4 кв м та з житлового будинку літ «Л», загальною житловою площею 194,6 кв м, яке було зареєстроване за ОСОБА_3

З лютого 2011 року вона вимушена проживати у матері, та не може користуватися спірним домоволодінням, а тому звернулась до суду з вказаним позовом і просила визнати спірне домоволодіння спільним майном подружжя та визнати за нею право власності на ? частину вказаного домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ «Л», загальною житловою площею 194,6 кв м та на майно, яке знаходиться у вказаному будинку. У власності ОСОБА_3 залишити 1/2 частину спірного домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. «К», загальною площею 192,4 кв м, та майно, яке знаходиться у вказаному будинку.

У березні 2012 року третя особа ОСОБА_4 звернулась до суду з самостійними позовними вимогами до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на майно, посилаючись на те, що вона є рідною сестрою ОСОБА_3 та неодноразово надавала брату довіреності на право представляти її інтереси, з правом укладати угоди по придбанню та відчуженню майна. У грудні 2005 року ОСОБА_3 придбав старе домоволодіння, яке розташоване за адресою: 1-й Український провулок, 8 в м. Одесі. На протязі 2005-2008 років для придбання вказаного домоволодіння, а також для здійснення будівництва нового житлового будинку, за домовленістю зі своїм братом, вона надсилала на його картковий рахунок грошові кошти в іноземній валюті. В травні 2011 року, вона запропонувала ОСОБА_3 оформити збудоване домоволодіння на її ім`я у відповідності до їх домовленостей. Однак, ОСОБА_3 відмовився та оформив його на себе, тому вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом та просила визнати за нею право власності на домоволодіння за адресою: 1-й Український провулок, 8 у м. Одесі, яке складається з житлового будинку літ. «К», загальною площею 192,4 кв м та з житлового будинку літ «Л», загальною житловою площею 194,6 кв м.

Справа розглядалася неодноразово.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 3 серпня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволений, здійснено поділ спільного сумісного майна подружжя. В задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання права власності на майно відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в позові ОСОБА_2 та задоволення її позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що домоволодіння за адресою: 1-й Український провулок, 8 у м. Одесі та рухоме майно придбано подружжям під час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу в натурі. Відмовляючи в позові ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на законі та підтверджуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2006 року.

19 грудня 2005 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 житловий будинок, жилою площею 69,7 кв м, з господарськими спорудами, який розташований по 1-му Українському провулку, 8 в м. Одеса на земельній ділянці площею 584 кв м.

Замість старого домоволодіння подружжям під час шлюбу було збудоване нове, яке складається з житлового будинку літ. «К», загальною площею 192,4 кв м, жилою площею 118,3 кв м,, а також житлового будинку літ. «Л», загальною площею 194,6 кв м, жилою площею 119,0 кв м та належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 17 лютого 2011 року та зареєстровано за ним 16 травня 2011 року в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості».

Крім того подружжям під час шлюбу було придбане рухоме майно, яке знаходиться в будинках літ. «К» та літ. «Л».

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Згідно із ст. 79 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про розділ майна подружжя судом першої інстанції правильно застосовані зазначені норми сімейного права та враховані роз»яснення, які містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Відмовляючи в позові ОСОБА_4, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про недоведеність її позовних вимог відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України.

При цьому суд першої інстанції врахував, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 14 червня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 липня 2013 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 3 197 665,80 гривень.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку доказів судом. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.212 ЦПК України надав повну всебічну та обєктивну оцінку всім доказам по справі, та результати цієї оцінки відобразив в своєму рішенні згідно з ч.4 ст.212 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, судове рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 3 серпня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Д.Коротков

ОСОБА_8

ОСОБА_9