Ухвала

іменем україни

3 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дьоміної О.О., Демяносова М.В., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 27 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 жовтня 2007 року між ним та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно якого остання отримала 75 тис. доларів США строком до 19 жовтня 2014 року, зі сплатою 11,20 % річних. Того ж дня, в забезпечення належного виконання умов кредитного договору, між позивачем та ОСОБА_5 було укладено договір поруки.

Посилаючись на порушення позичальником умов кредитного договору, позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором, пеню за прострочення виконання зобов'язань та проценти за користування кредитом.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від

19 травня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь банку суму боргу за договором про надання споживчого кредиту від

19 жовтня 2007 року № 0 у розмірі 255 115,86 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 27 серпня

2015 року рішення суду першої інстанції змінено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь банку суму боргу за договором про надання споживчого кредиту від

19 жовтня 2007 року № 0 у розмірі 20 647,09 доларів США та 13 622,38 грн пені.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов вірного висновку з огляду на наступне.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України), а саме: ст. 193, ч. 4 ст. 654 ЦК України, Законом України від 16 квітня

1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93, Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94 ВР «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Судом апеляційної інстанції було вірно встановлено, що кредит надавався в доларах США і сторонами, в п. 1.1 кредитного договору

№ 0 від 19 жовтня 2007 року, обумовлено повернення кредиту саме в іноземній валюті, а також, що АКІБ «УкрСиббанк» має, видані Національним банком України Банківську, ліцензію від 24 грудня 2001 року № 75, Дозвіл від 19 листопада 2002 року № 75-2 і Додаток до нього, на здійснення валютних операцій.

Тому, суд апеляційної інстанції, врахувавши вимогу позивача про стягнення суми боргу в доларах США, а також те, що в такій грошовій одиниці підлягають стягненню і проценти за кредитним договором, оскільки такі є платою за користування грошима, дійшов вірного висновку що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом в сумі 20647,09 доларів США підлягає задоволенню, а пеня за порушення термінів погашення своїх зобов'язань у розмірі

13 622,38грн, відповідно до умов п. 7.1 кредитного Договору, підлягає стягненню в національній валюті.

Відповідно до вказаного судова колегія дійшла висновку, що судом вірно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують і зводяться до переоцінки доказів.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 27 серпня

2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.О. Дьоміна
Судді:М.В. Демяносов В.М. Коротун