АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 грудня 2015 р. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Пікуль А.А., Соколової В.В.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтувало тим, що 09.02.2011 р. між ним та ОСОБА_1 укладений договір №б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування, просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом у розмірі 25 733,90 грн., проценти за користування кредитом - 11 578,15 грн., пеню та комісію - 200,00 грн., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) у розмірі 1 875,60 грн., а всього 39 887,65 грн.

Заочним рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12.10.2015 р. позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 25 733,90 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 11 578,15 грн., пеню та комісію у розмірі 200,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн. та процентну складову штрафу в розмірі 1 875,60 грн., а всього 39 887,65 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» на відшкодування судових витрат 398,88 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.11.2015 р. заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Справа №752/8121/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/16095/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Ладиченко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просив змінити рішення суду в частині стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом, стягнення пені, комісії, штрафу, а також відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, ухваливши в цій частині рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, та розстрочити сплату заборгованості по кредиту в розмірі 25 733,90 грн. і процентах рівними щомісячними платежами по 900,00 грн. на місяць, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що суд першої інстанції обґрунтовував рішення з посиланням на п.2.1.1.2.3., п.2.1.1.2.4, п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.7.6. та п.2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг, які в зазначених Умовах та Правилах відсутні, а тому сума штрафів, яку просив стягнути Банк, не доведена.

Крім того вказував на те, що суд в порушення вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» Банк в односторонньому порядку збільшив розмір процентів, а тому умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Також зазначав, що суд не звернув увагу на клопотання ОСОБА_1 про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду з урахуванням того, що вона є одинокою матір'ю на утримання якої перебуває троє дітей і на даний час отримує лише соціальну допомогу при народженні двох дітей в сумі 1 808,96 грн. на місяць, у зв'язку з чим може погашати заборгованість, що виникла перед Банком лише у розмірі 900,00 грн. на місяць.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просив апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 09.02.2011 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір №б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, процентна ставка 2,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Строк дії картки 2 роки.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотках за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання належно не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.03.2015 р. у неї утворилися заборгованість у розмірі 39 887,65 грн.

Однак з таким висновком повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.

З наданого Банком розрахунку заборгованості за укладеним між сторонами кредитним договором убачається, що станом на 31.03.2015 р. утворилася заборгованість по кредиту у розмірі 25 733,90 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 11 578, 15 грн., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 200,00 грн., а також штрафи у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та у розмірі 1 875,60 грн. (процентна складова).

З письмових заперечень ОСОБА_1 убачається, що вона не оспорювала суму заборгованості по наданим їй кредитним коштам, однак не погоджувалася із збільшеною позивачем процентною ставкою за їх користування, посилаючись на те, що зміна Банком розміру процентної ставки суперечить вимогам Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», а також не погоджувалася з нарахованими сумами штрафів за порушення строків платежів по кожному із грошових зобов'язань, посилаючись на те, що в розміщених на сайті Банку https://privatbank.ua/terms/pages/70/ Тарифах таУмовах і Правилах надання банківських послуг відсутні штрафи, їх розміри та підстави їх нарахування.

Перевіряючи правильність наданого розрахунку та доводи апеляційної скарги про неправомірне підвищення банком процентної ставки по кредиту, колегія суддів ураховує наступне.

З пункту 1.1.3.2.3 Умов і Правил надання банківських послуг убачається, що Банк має право проводити зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримає повідомлення від Клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням Банку і без попереднього повідомлення Клієнта.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 цих Умов та Правил за користування кредитом і овердрафтом Банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами Банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (цей пункт не дії для елітних карт (Platinum, MC World Signia і VISA Infinite).

Як убачається з Тарифів Банку, розмір процентної ставки по престижним карткам Visa визначено у розмірі 2,5 % в місяць, що становить 30% на рік.

З наданого Банком розрахунку убачається, що в березні 2013 року Банк нараховував проценти на залишок заборгованості по кредиту в розмірі 30% річних, з квітня 2013 року по серпень 2014 р. - 27,6% річних, а за період з вересня 2014 р. по березень 2015 р. - 32,4%.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав обгрунтованих пояснень щодо причин зміни Банком процентної ставки як щодо її зменшення так і щодо її збільшення. Однак ураховуючи, що загальний розмір нарахованих позивачем процентів за користування кредитом не перевищує передбачених договором 30 процентів річних і не порушує права відповідачки, колегія суддів вважає, що підстав для зміни рішення суду в частині стягнутої з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми процентів за користування кредитом немає.

Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов та Правил у разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., включно прострочені зобов'язання, передбачені п.п. 2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1, Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується як: ПЕНЯ= базова процентна ставка за договором /30 (нараховується за кожен день прострочки кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

ОСОБА_1 та її представник не надали суду будь-яких доказів на підтвердження їх посилань на те, що Банк неправильно нарахував заборгованість по пені та комісії, що становить 200,00 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд обґрунтовує своє рішення в частині стягнення штрафів посиланням на пункти які відсутні в Умовах та Правилах надання банківських послуг є безпідставними, оскільки зазначені Умови та Правила надані представником Банку разом із позовною заявою та знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 у разі порушення Клієнтом строків сплати платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. по кредитним карткам, відкритим в валюті США) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Штраф зараховується на окремий рахунок і підлягає сплаті в першу чергу.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами і Правилами, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, у той самий час пунктом 2.1.1.7.6 передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків сплати платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором.

Враховуючи викладене та, що відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме такий висновок щодо застосування зазначеної норми права викладено у постанові Верховного Суду України №6-2003цс15, який відповідно до ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про безпідставне нарахування позивачем штрафу, як фіксованої частини у розмірі 500,00 грн. так і процентної складової у розмірі 1875,60 грн., а тому рішення суду в частині задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу підлягають скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову в задоволенні таких вимог, у зв'язку з чим резолютивну частину рішення необхідно змінити, вказавши про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованості по кредиту у розмірі 25 733,90 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 11 578,15 грн., пені та комісії у розмірі 200,00 грн., всього на загальну суму 37 512,65 грн., а також судових витрат - 398, 88 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не вирішив питання про розстрочення виконання рішення суду з урахуванням того, що ОСОБА_1 є одинокою матір'ю на утримання якої перебуває троє дітей і на даний час вона отримує лише соціальну допомогу при народженні двох дітей в сумі 1 808,96 грн. на місяць, у зв'язку з чим, може погашати заборгованість, що виникла перед Банком лише у розмірі 900,00 грн. на місяць, колегія суддів вважає непереконливими з огляду на наступне.

Статтею 217 ЦПК України передбачено, що суд який ухвалив рішення може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити його виконання, однак таке право суд може використати лише за наявності підтверджених стороною підстав та відповідно наданих доказів.

Оскільки ОСОБА_1 таких доказів не надала, суд обґрунтовано не вирішував питання про розстрочення виконання рішення при його ухваленні. За наявності таких підстав та відповідно наданих доказів, вона не позбавлена можливості ініціювати розгляд цього питання в порядку ст.373 ЦПК України.

Крім того з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 438,77 грн. за подання апеляційної скарги, сплата якого ухвалою судді від 25.11.2015 р. була відстрочена до ухвалення у справі судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 р. в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» фіксованої частини штрафув розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 1 875,60 грн.скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» фіксованої частини штрафув розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 1 875,60 грн. відмовити, у зв'язку з чим резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредиту у розмірі 25 733,90 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 11 578,15 грн., пеню та комісію у розмірі 200,00 грн., всього на загальну суму 37 512,65 грн., а також на відшкодування судових витрат - 398, 88 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 438,77 грн. за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: