УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07 грудня 2015 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМСТОР РІТЕЙЛ ТРЕЙД» про зміну формулювання причини звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та вихідної допомоги при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВ «АМСТОР РІТЕЙЛ ТРЕЙД», в якому просить зобовязати відповідача змінити формулювання причини її звільнення з роботи «звільнена за згодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП» на «звільнена за власним бажанням згідно з ч. 3 ст. 38 КЗпП»; стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 2585,80 гривень, середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1233,80 гривень та вихідну допомогу при звільненні в сумі 12829,48 гривень.

27 листопада 2015 року була постановлена ухвала про залишення заяви без руху з метою надання часу для усунення недоліків та порушень норм ст. 119 ЦПК України, а саме: сплати судового збору за вимоги майнового та немайнового характеру. Позвачеві було надано строк для усунення вказаних недоліків у відповідності з ч. 1 ст. 121 ЦПК України, до 08 грудня 2015 року, але не більше пяти днів з дня отримання копії даної ухвали. Копію вищевказаної ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивач ОСОБА_2 отримала 30 листопада 2015 року, що підтверджується підписом у копії супровідного листа про направлення ухвали.

03 грудня 2015 року позивачем надано до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору у звязку з матеріальними труднощами. У клопотанні зазначила, що тривалий час, а саме: з 19.08.2015 року з вини відповідача вона не працює та утримується за рахунок свого чоловіка, який є пенсіонером. Його пенсія для них у теперішній час є основним джерелом існування.

При розгляді клопотання суддя зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до статті 207 залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи, що позивачем в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору суду, крім копії пенсійного посвідчення її чоловіка, не надано жодного доказу на підтвердження важкого матеріального становища, суддя відмовляє в задоволенні вказаного клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо заявник у встановлений строк не усуне недоліки, не виконає вимоги, визначені ст. 119 та 120 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зважаючи на те, що у наданий судом пятиденний строк з дня отримання ухвали суду недоліки, допущені при подачі позовної заяви до суду, позивачем усунені не були, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору суддею відмовлено, позовна заява підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМСТОР РІТЕЙЛ ТРЕЙД» про зміну формулювання причини звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та вихідної допомоги при звільненні повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя О.М. Томілін