29.09.2015 Справа № 756/7582/15-ц
номер справи 756/7582/15-ц
номер провадження 2/756/4058/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

23 вересня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

при секретарі Литвиненко І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом заступника прокурора Оболонського району в інтересах держави в особі: Департаменту охорони здоров'я КМДА, Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позовних вимог вказує, що в ході досудового слідства по кримінальному провадженню № 0011437 від 22.12.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, ОСОБА_2 визнано потерпілою.

Встановлено, що 21.12.2014 року, близько 16 години 45 хвилин, ОСОБА_1, керуючи технічно справним автомобілем марки «Пежо-Партнер» державний номерний знак «НОМЕР_2», рухаючись по проїзній частині біля будинку № 54 по проспекту Героїв Сталінграду від вулиці Героїв Дніпра в напрямку вулиці Північній в м. Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки, чим грубо порушив п.п. 1.5, 2.3 б) ПДР України та знаходячись в крайній лівій смузі руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу для безпечного для іншого руху об*їзду перешкоди, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку він об'єктивно спроможний був виявити, тим самим порушив п. 12.3 ПДР України, продовжив рух керованим транспортним засобом, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2, яка переходила проїзну частину зліва на право відносно руху вказаного автомобіля, в зоні пішохідного переходу, поблизу дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР України.

Порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, водієм ОСОБА_1 знаходяться в прямому причинному зв'язку між виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 76/е від 19.01.2015 року, ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров'я та у зв'язку з чим в період з 21.12.2014 по 17.02.2015 перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні політравми Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги.

Відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння, зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету та їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545 (далі Порядок), сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості лікування.

Згідно довідки-розрахунку Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги № 543 від 25.03.2015 фактичні видатки на лікування потерпілої за кошти лікарні складають 24835, 79 гривень.

У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги витрати на лікування потерпілої в сумі 24835, 79 грн.

У судовому засіданні представник прокуратури позов підтримав у повному обсязі, просив суд позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представник Департаменту охорони здоров'я КМДА позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи відповідно до положень ст. 74 ЦПК України, повідомлений належним чином. У зв'язку з зазначеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

21.12.2014 року, близько 16 години 45 хвилин, ОСОБА_1, керуючи технічно справним автомобілем марки «Пежо-Партнер» державний номерний знак «НОМЕР_2», рухаючись по проїзній частині біля будинку № 54 по проспекту Героїв Сталінграду від вулиці Героїв Дніпра в напрямку вулиці Північній в м. Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки, чим грубо порушив п.п. 1.5, 2.3 б) ПДР України та знаходячись в крайній лівій смузі руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу для безпечного для іншого руху об*їзду перешкоди, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку він об'єктивно спроможний був виявити, тим самим порушив п. 12.3 ПДР України, продовжив рух керованим транспортним засобом, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2, яка переходила проїзну частину зліва на право відносно руху вказаного автомобіля, в зоні пішохідного переходу, поблизу дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР України.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 76/е від 19.01.2015 року, ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров'я та у зв'язку з чим в період з 21.12.2014 по 17.02.2015 перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні політравми Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.02.2015 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України. Кримінальне провадження відносно нього закрито.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зі змісту ст.1206 ЦК України вбачається, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Отже, зважаючи на наведене вище, суд прийшов до висновку, що позов є законним, таким що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 248,36 грн. .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1187, 1206 ЦК України, ст. ст. 10, 57-61,79,88, 208 - 209, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги ( р/р 1136 в ГУДКСУ м. Києва, код банку 820019, ) витрати на лікування потерпілої в сумі 24835 грн. 79 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 248 грн. 36 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: