Справа № 342/1170/15-ц
Провадження № 2/342/697/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

з участю позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вербівцівської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права на земельну ділянку (пай),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Вербівцівської сільської ради, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 63,22 умовних кадастрових гектарів в с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла його бабка ОСОБА_5, яка за життя працювала в КСП «Вербівці» с. Вербівці. Після розпаювання земель згідно Указу Президента України № 720 від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" ОСОБА_5 було надано земельну частку (пай) на підставі рішення Городенківської районної державної адміністрації від 09.02.2000 р. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 був виданий і зареєстрований 25.11.2008 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № НОМЕР_2. За життя бабуся не отримувала державного акта на право власності на цю земельну ділянку. Від дня свого народження позивач проживав разом з своїми батьками і бабусею в АДРЕСА_1, разом проживали і на час смерті бабусі. Батько позивача, син померлої ОСОБА_5, помер. Звернувшись до державного нотаріуса Городенківської РНК для оформлення спадщини на земельну ділянку (пай) померлої бабки, позивач отримав відмову, так як сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті бабусі, тому нотаріус рекомендував звернутись в суд.

Ухвалою суду від 18.11.2015 р. до участі в справі, як співвідповідачів, залучено дочку спадкодавця ОСОБА_5 - ОСОБА_3, матір і сестру позивача, інших спадкоємців першої черги за законом покійного батька позивача - ОСОБА_6, - ОСОБА_4, ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з наведених в ньому підстав, просить задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_2 позов визнали, не заперечують щодо визнання за ним права на земельну частку (пай) покійної бабусі ОСОБА_5. Ствердили, що на час смерті бабусі вони проживали разом. Також в той час разом з ними проживав батько ОСОБА_6, який помер в 2005 році.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, в заяві зазначила, що позов визнає.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 19.03.1974 р., позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6. в с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області, його батьками значаться ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого 09.07.1965 р., батьками ОСОБА_6, який народився ІНФОРМАЦІЯ_7. в с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області, були ОСОБА_1 і ОСОБА_5.

Бабка позивача ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. За свого життя спадкодавець ОСОБА_5 мала право на земельну частку (пай) КСП "Вербівське" с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області на підставі рішення Городенківської районної державної адміністрації № 51-р від 09.02.2000 р. розміром 63,22 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) - якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

На час смерті спадкодавця ОСОБА_5 був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ст. 529 цього ж кодексу - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Видана виконкомом Вербівцівської сільської ради довідка № 405 від 19.10.2015 р. свідчить про те, що на момент смерті ОСОБА_5 разом з нею проживали ОСОБА_6, син, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, невістка, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1, онук, ІНФОРМАЦІЯ_3 Отже, син спадкодавця ОСОБА_6, - прийняв спадщину. Після смерті своєї матері він не оформив в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на належне матері право на земельну частку (пай).

Батько позивача - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_8. у віці 56 років в с. Вербівці, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6. На час його смерті діяв Цивільний кодекс України (2004 р.). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 цього кодексу - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом ОСОБА_6 є його дружина відповідачка ОСОБА_4 та діти: позивач ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_2. На час смерті ОСОБА_6 вони проживали разом з спадкодавцем. Згідно з ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Ст. 1274 цього кодексу передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги; спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь.

Постанова в.о. державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 572/02-34 від 23.10.2015 р. свідчить про те, що позивач звертався до нотаріуса з приводу видачі йому свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, йому було відмовлено з посиланням на те, що сертифікат виданий після смерті спадкодавця.

Державний акт на право колективної власності на землю Колективному сільськогосподарському підприємству «Вербівське» серії НОМЕР_7 був виданий 07.02.2000 р. Під час розпаювання землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Вербівське», ОСОБА_5 включена в список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що стверджено додатком 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії НОМЕР_7, виданого 07.02.2000 р., що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно п.3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року №666/94 право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року визначає, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Отже, право на земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий на її ім'я ОСОБА_5 входить до складу спадщини.

ОСОБА_4 і ОСОБА_2 відмовляються від прийняття спадщини на земельну частку (пай) розміром 63,22 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області за сертифікатом на право на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_5, в користь позивача ОСОБА_1, що ствердили в судовому засіданні.

Згідно листа відділу Держгеокадастру у Городенківському районі від 21.10.2015 р. № 29-28-99.6-374/2-15 вартість земельної ділянки за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_8 розміром 63,22 кад. га на території Вербівцівської сільської ради станом на 27.10.2015 р. становить 53369,99 грн.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що відповідачі позов визнають, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 524, 529, 548,549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 1216, 1222,1258,1259, 1261-1265, 1268-1270, 1273,1274 Цивільного кодексу України, п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право на земельну частку (пай) розміром 63,22 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим 25 листопада 2008 р. Городенківською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області на ім'я ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ничик Г.І.