Справа № 656/561/15-ц
Номер провадження 2/656/234/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року Іванівський районний суд Херсонської області

в складі:

головуючого судді Крисанової В.І.

за участі:

секретаря судового засідання Шиян М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівського міжрайонного управління водного господарства про визнання норм Конституції держави Україна, Цивільного кодексу України, законів України при укладенні договору з питного водопостачання нормами прямої та обовязкової дії, зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Іванівського міжрайонного управління водного господарства (далі Управління) про визнання норм Конституції держави Україна, Цивільного кодексу України, законів України при укладенні договору з питного водопостачання нормами прямої та обовязкової дії, зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди на користь Іванівської гімназії у сумі 1 000,00 грн., посилаючись на те, що рішенням ХХХУІІІ сесії селищної ради УІ скликання від 21 жовтня 2014 року № 516 Управління визначено виконавцем послуг виключно з питного водопостачання. З 01 листопада 2014 року Управління, як виконавець послуг з питного водопостачання, запропонувало йому на узгодження договір з холодного (тобто технічного) водопостачання

Ознайомившись з текстом договору та не знайшовши у ньому цілого ряду обовязкових пунктів, в листах від 14 листопада 2014 року, 27 листопада 2014 року, 3 грудня 2014 року та 30 грудня 2014 року на адресу керівника Управління на підставі ст.ст. 1, 3, 20, 21, 22 ОСОБА_2 України «Про питну воду та питне водопостачання», ст.ст. 4, 26 п.п. 2, 3 ОСОБА_2 України «Про житлово комунальні послуги» він запропонував включити в текст договору наступне: 1. Предмет договору (питна вода чи технічна); 2. Режим надання послуг (графік подачі води); 3. Посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюється питне водопостачання; 4. Складові тарифу (тариф складено з розрахунку постачання 24 години на добу, чи на певну кількість годин?).

Також він вважає, що запропонований йому на узгодження варіант договору, з печаткою Управління та за особистим підписом його керівника, а саме пункт 18 підпункт 3 «Виконавець зобовязаний» вимагає внесення у текст договору зазначених ним пунктів: «надавати споживачеві в установленому порядку інформацію про перелік послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру тарифів, нормативи (норми) споживання, режим наданя послуг, їх споживчі властивості, якісні показники послуг...». У листах-відповідях № 09-12 від 20 листопада 2014 року, № 62-06/1838 від 03 грудня 2014 року, № 12-11/1906/1 від 24 грудня 2014 року, № 12-10/8/3 від 06 січня 2015 року вбачається категорична відмова у внесенні у зазначений договір його доповнень до тексту договору. Майже рік він не може одержати з Управління відповіді на поставлені ним запитання. Навмисно не включивши до тексту договору пункти, на обовязковість яких вказує законодавство, постачальник-монополіст намагається уникнути відповідальності за неякісні послуги, особливо у разі виникнення надзвичайних ситуацій.

Вважає, що Управління грубо порушило його права і свободи, ґарантовані Конституцією України, так як він будучи споживачем не занає: 1) Чи можна пити та готувати їжу на тій брудній рідині, яка тече з його крана?. 2). Як він має скористатися своїм правом на зменшення розміру плати за спожиту воду в разі надання послуг не в повному обсязі, якщо цей обсяг йому невідомий?. 3. Чи має він право знати за що саме він повинен платити? Просить суд визнати норми Конституції держави Україна, Цивільного кодексу України, ОСОБА_2 України при укладенні договору з питного водопостачання нормами прямої та обовязкової дії; зобовязати відповідача включити до тексту договору: 1) предмет договору питна вода; 2) режим надання послуг; 3) посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюється питне водопостачання; 4) складові тарифу (тариф складено з розрахунку постачання води 24 години на добу, чи на певну кількість годин?); зясувати підстави категоричного бажання керівників відповідача засекретити або приховати інформацію про свою діяльність, зокрема, режим надання послуг та складові тарифу на воду, предмет договору та стягнути з відповідача на рахунок Іванівської гімназії Херсонської області моральну шкоду у сумі 1 000,00 грн.

16 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог по п. 2) зобовязати відповідача розробити та надати йому на узгодження проект договору з централізованого питного водопостачання, у який включити до тексту договору: 1) предмет договору «питна вода»; 2) режим надання послуг; 3) посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання; 4) складові тарифу (тариф складено з розрахунку постачання води 24 години на добу, чи на певну кількість годин?) та по п. 4) стягнути з відповідача на його користь 5 000,00 грн. за заподіяну йому моральну шкоду.

До початку судового розгляду справи представник відповідача ОСОБА_3 надав до суду письмові заперечення проти позову, посилаючись на те, що позивач вимагає визначити предметом договору «Питну воду», приймаючи поняття «холодна вода», як «технічна вода». Проте запропонований Управлінням проект договору відповідає Типовому договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України та закріплений Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, в якому визначено, що предметом договору є «холодна вода», яка є питною водою. Управління дотримується вимог законодавства тим, що здійснює контроль за відповідністю води ДСНиП 2.2.4.-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною».

Щодо вимог позивача про включення до тексту договорру пункту «режим надання послуг», що Управління поставляє воду за графіком, встановленим розпорядженням Голови районної ради «Про затвердження графіку подачі питної води Іванівським міжрайонним управлінням водного господарства» від 14 березня 2005 року № 12, який в майбутньому може змінюватись, передбачає внесення змін і до всіх укладених договорів, а тому Управління вважає не доцільним вносити зазначений пункт до договору. Нормативним документом, на підставі якого здійснюється питне водопостачання є Рішення ХХХУІІІ сесії селищної ради УІ скликання «Про передачу водопровідної мережі селища в оперативне управління Іванівському міжрайонному управлінню водного господарства» від 21 жовтня 2014 року № 516.

Однак посилання на нормативні документи не передбачено Типовим договором. Складові тарифу детально розраховані та викладені в окремому порядку відповідними спеціалістами Управління. Проте складові тарифу займають досить великий обєм, який не передбачено Типовим договором та й не доцільно вносити його до тексту договору, що призведе до значного збільшення обєму договору.

Частиною 1 ст. 22 ОСОБА_2 України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено право споживачів на одержання в установленому законом порядку повної, достовірної, своєчасної інформації про якість питної води, обсяги її реалізації, режими подачі та порядку розрахунку тарифів на послуги централізованого водопостачання. Управління дотримується вимог відповідного закону та готове повторно надати позивачеві відповідну інформацію при першому ж його зверненні. Повторно тому, що позивач раніше звертався до Управління і відповідні спеціалісти надали всю необхідну інформацію, однак він не захотів її сприймати, так як вона зовсім не відповідала його інтересам, і надалі намагається включити раніше згадані пункти до тексту договору, посилаючись на ч. 1 ст. 22 ОСОБА_2 України «Про питну воду та питне водопостачання» та неправомірно обернути їх на свою користь. Крім того, позивач з 01 листопада 2014 року та до теперішнього часу не уклав з Управлінням договір, проте від постачання води не відмовився, і вже рік споживає воду безкоштовно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та доповнив їх тим, що він є споживачем централізованого водопостачання, проживає у багатоквартирному будинку. Відповідач у січні 2015 року запропонував йому, складений проект договору про надання послуг з постачання холодної води, який він відхилив у звязку з тим, що договір не містить істотних умов, передбачених ст. 20 ОСОБА_2 України «Про питну воду та питне водопостачання». Зокрема у запропонованому договорі відсутні: предмету договору (питна вода), режим надання послуг (графік подачі води), посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання, складові тарифу. При цьому порушено його право на інформацію про якість води, складові тарифу, графік подачі води. Зазначену інформацію необхідно включити у договір. До відповідача про надання йому зазначеної інформації він не звертався, так як ця інформація має бути викладена на рівні умов договору.

Представник відповідача ОСОБА_4 предялений позов не визнала, посиалючись на те, що постачання холодної води є видом житлово-комунальних послуг. У січні 2015 року позивачу був запропонований договір про надання послуг з холодного водопостачання, складений на основі Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року за № 630. Надання послуги з постачання холодної води регулюється законно України «Про житлово-комунальні постуги», зокрема ст. 26 цього закону, яка вказує на те, що договір про надання послуг з постачання холодної води, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, є договором приєднання. Ст. 634 ЦК України вказує на те, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторонни, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Просила суд у позові відмовити.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи видно, що згідно п. 1.1., п. 1.3. Положення про Іванівське міжрайонне управління водного господарства Управління є бюджетною неприбутковою організацією і належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у галузі водного господарства і меліорації земель, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів Державного агенства водних ресурсів. Управління у межах своїх повноважень забезпечує на території Іванівського та Нижньосірогозького районів Херсонської області вирішення питань щодо експлуатації державних меліоративних систем та гідротехнічних споруд, використання, збереження та відтворення поверхневих водних ресурсів, меліорації земель, вирішує в установленому законом порядку разом з місцевими органами виконавчої влади та іншими організаціями питання забезпечення населення і галузей економіки Іванівського та Нижньосірогозького районів Херсонської області водними ресурсами (а.с.39-48).

Рішенням ХХХУІІІ сесії Іванівської селищної ради УІ скликання від 21 жовтня 2014 року № 516 «Про передачу водопровідної мережі селища в оперативне управління Іванівському міжрайонному управлінню водного господарства» Управлінню було передано в оперативне управління з 01 листопада 2014 року водопровідну мережу селища протяжністю 52 км, балансовою вартістю 970 475,00 грн. для обслуговування терміном на 1 рік (а.с.8).

29 січня 2015 року відповідач направив на адресу позивача два екземпляри проекту договору про надання послуг з постачання холодної води на 2015 рік з пропозицією підписати його не пізніше 05 лютого 2015 року, один із примірників вислати на адресу відповідача. Вказано також, що він розроблений на підставі Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (а.с.13).

Згідно проекту договору про надання послуг з постачання холодної води, складеного відповідачем, зазначені такі його умови: предмет договору надання послуг з постачання холодної води (п.1.), тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води становлять 5,55 грн. за куб. м (пп. 1 п. 5.) (а.с.14-17).

Із пояснень сторін видно і ними не оспорюється те, що позивач є споживачем холодної води, яка обліковується лічильником, встановленим у його квартирі, а відповідач виробником послуг з постачання холодної води. Відповідач запропонував проект договору про надання послуг з постачання холодної води, який направив позивачу 29 січня 2015 року. Позивач проект договору не підписав, послуги з постачання холодної води не оплачує. Натомість позивач запропонував відповідачу свої умови договору, які відповідач не прийняв.

При цьому позивач посилається на ст. 20 ОСОБА_2 України «При питну воду та питне водопостачання» та вважає, що відповідач зобовязаний внести до проекту договору такі зміни: вказати у договору предмет договору питна вода, режим надання послуг (графік подачі води), посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання та складові тарифу (тариф складено з розрахунку 24 години на добу чи певну кількість годин). Відповідач вважає умови договору, запропоновані позивачем, неприйнятними, посилаючись на ст. 26 ОСОБА_2 № 1875 ІУ від 24 червня 2004 року та ст. 634 ЦК України, згідно з якими позивач не може запропонувати свої умови , так як договір з постачання холодної води є договором приєднання.

Частиною з 1 ст. 19 ОСОБА_2 № 1875 ІУ від 24 червня 2004 року визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом з 1 ч. 3 ст. 20 ОСОБА_2 № 1875 ІУ від 24 червня 2004 року передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі Типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього ОСОБА_2, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з Типовим договором.

Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 року № 630.

Частиною 1 ст. 26 ОСОБА_2 № 1875 ІУ від 24 червня 2004 року визначені істотні умови договору на надання житлово-комунальних послуг, якими є: 1) найменування сторін; 2) предмет договору; 3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; 4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; 5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 6) права та обов'язки сторін; 7) порядок контролю та звіту сторін; 8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; 9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; 10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); 11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; 12) порядок здійснення ремонту; 13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; 14) порядок вирішення спорів; 15) перелік форс-мажорних обставин; 16) строк дії договору; 17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору; 18) дата і місце укладення договору.

Із пояснень сторін видно, що відповідач як виконавець, покладений на нього п. 3 ч.2 ст. 21 ОСОБА_2 від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ обовязок виконав тим, що склав проект договору з постачання холодної води, який направив позивачу. Позивач свого обовязку, передбаченого п. 1 ч. 3 ст. 20 ОСОБА_2 від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ, не виконав тим, що не уклав з відповідачем договір з постачання холодної води.

Аналіз ч. 1 ст. 26 ОСОБА_2 від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ щодо істотних умов договору між виконавцем/виробником та споживачем дає підстави вважати, що вони не містять таких умов, як режим надання послуг (графік подачі води), посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання. Натомість такі умови, як предмет договору (п. 2 ч.1 ст. 26), вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг (п.3 ч.1 ст. 26) вказані як істотні умови договору.

Із складеного відповідачем проекту про надання послуг з постачання холодної води видно, що він містить предмет договору надання послуг з постачання холодної води (п.1.), тарифи, їх загальна вартість, зокрема вартість одного куб м, нормативи споживання на одного чоловіка за місяць (пп. 1 п. 5.).

Суд визначив, що вимоги позивача про включення до договору предмета договору питна вода, складових тарифу відноситься до істотних умов, а вимоги про включення до договору режиму надання послуг (графік подачі води), посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання до інших умов.

Щодо вимог позивача про зобовязання відповідача включення до договору істотної умови предмета договору - питна вода.

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 21 ОСОБА_2 від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ видно, що умови Типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обовязковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власни й розсуд. Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам законодавства.

Оскільки відповідач у проекті договору вказав предмет договору холодна вода, то у такому випадку позивач не може запропонувати свої умови, зокрема, щоб відповідач вказав предметом договору питна вода, а зобовязаний укласти договір.

Щодо вимого позивача про зобовязання відповідача включити до договору складові тарифу (тариф складено з розрахунку постачання 24 голини на добу, чи на певну кількість годин).

Згідно з п. 5, п. 6 Типового договору «ОСОБА_4 на послуги та їх загальна вартість» тарифи на послуги становлять: 1) з централізованого постачання холодної води _____ гривень за куб. метр. Розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладення цього договору становить _________ гривень, у тому числі за: централізоване постачання холодної води ______ гривень за ____ куб. метр.

У п. 5 проекті договору «ОСОБА_4 на послуги та їх загальна вартість» відповідач вказав, тарифи на послуги становлять: 1) з централізованого постачання холодної води 5,55 грн. за куб. метр; 6. Розмір щомісячної плати за надані послуги, згідно з нормативами (нормами) споживання становить________ грн.______коп. на одного чоловіка за місяць, затвердженими рішенням виконкому Іванівської селищної ради Херсонської області від «__» ____________ 2014 р. за № ____ «Про затвердження норм споживання питної води в смт. Іванівка», починаючи з «__»________ 2014 р. 7. Плата за надані послуги на наявності засобів обліку води справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого постачання холодної води (далі Правила). 8. Наявність пільг на оплату послуг____.

Суд вважає, що проект договору щодо тарифів повністю відповідає Типовому договору та включає інформацію про складові тарифу. При тому Типовий договір не містить таких складових тарифів як те, чи складений він з розрахунку постачання 24 години на добу, чи не певну кількість годин.

До того ж, відповідачем у п. 18 проекту договору закріплений обовязок виконавця надавати споживачеві в установленому порядку інформацію про структуру тарифів, споживчі властивості, якісні показники надання послуг.

Суд вважає, що ст. 20 ОСОБА_2 України від 10 січня 2002 року № 2918-III «Про питну воду та питне водопостачання» (далі Закон від 10 січня 2002 року № 2918-III), на яку посилається позивач, як на обґрунтування своїх вимог, не підлягає застосуванню, так як Закон від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ прийнятий пізніше та визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, а Закон від 10 січня 2002 року № 2918-III визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров'я людини питною водою. ОСОБА_2 від 10 січня 2002 року № 2918-III вказує на те, що він не містить норми, які регулюють порядок укладення договорів, який детально виписаний у Закон від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ.

За таких обставин вимоги позивача про зобовязання відповідача включити до проекту договору істотні умови предмет договору питна вода та складові тарифу безпідставні і не ґрунтуються на законі.

Щодо вимог позивач про включення до проекту договору інших умов, які не є істотними, зокрема, режиму надання послуг (графік подачі води), посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання до інших умов.

Згідно з ч. 2 ст. 26 ОСОБА_2 від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ крім істотних умов договір може містити інші умови за згодою сторін.

Із пояснень сторін видно і ними не оспорюється те, що позивач просив включити до проекту договору інші умови, зокрема, режиму надання послуг (графік подачі води), посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання до інших умов. Проте відповідач із зазначеними умовами не погодився. Таким чином, сторони не досягли згоди щодо включення до проекту договору інших умов.

До того ж відповідачем у п. 18 проекту договору закріплений обовязок виконавця надавати споживачеві в установленому порядку інформацію режим надання послуг,

Оскільки вимоги позивача про включення до проекту договору інших умов не ґрунтуються на законі, то вони не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про визнання норм Конституції держави Україна, Цивільного кодексу України, законів України при укладенні договору з питного водопостачання нормами прямої та обовязкової дії.

Способи захисту прав та інтересів зазначені у ст. 16 ЦК України та у ОСОБА_2 України «Про захист прав споживачів».

Законодавцем у ст. 8 Конституції України закріплено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. ОСОБА_2 та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України, норми Конституції є нормами прямої дії.

Отже, норми Конституції є нормами прямої в силу закону, а норми Цивільного кодексу України, законів України прийняті на основі Конституції та мають юридичну силу. Визнання їх нормами прямої та обовязкової дії не є способом захисту прав і не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача зясувати підстави категоричного бажання керівників відповідача засекретити або приховати інформацію про свою діяльність, зокрема, режим надання послуг та складові тарифу на воду, предмет договору.

Згідно з п. 18 проекту договору виконавець зобовязаний надавати в установленому порядку інформацію про перелік послуг, їх вартість, загальну вартість, місячного платежу, структуру тарифів, нормативи (норми) споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості, якісні показники надання послуг, а також інформацію про Правила (а.с.14-17).

Із пояснень сторін, які ними не оспорюються, позивач не звертався до відповідача про надання інформації про його діяльність, зокрема режиму надання послуг, складових тарифу та предмету договору, а пропонував їх як свої умови договору..

Суд вважає, що зазначена вимога не є способом захисту прав, із передбачених ст. 16 ЦК України та у ОСОБА_2 України «Про захист прав споживачів», і задоволенню не підлягає.

Суд вважає, що вимоги позивача - зясувати підстави категоричного бажання керівників відповідача засекретити або приховати інформацію про свою діяльність не є способом захисту прав, із передбачених ст. 16 ЦК України та у ОСОБА_2 України «Про захист прав споживачів», і задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди у сумі 5 000,00 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач направив до його помешкання делегацію, яка складалася із заступника начальника ОСОБА_5, представника органу місцевого самоврядування та представника міліції, які здійснювали на нього тиск і намагались примусити його підписати акт про відмову у користуванні водою. Крім того, відповідач звернувся до міліції із заявою про порушення кримінального провадження щодо нього за заподіяння відповідачу матеріальних збитків у великих розмірах (грабіж). Зазначеними діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює у 5 000,00 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Згідно із ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті

Суд вважає, що факти, на які посилається позивач як на підставу для відшкодування йому моральної шкоди, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому підстав для задоволення позову в цій частині не має.

Крім того, оскільки відсутні підстави щодо задоволення позовних вимог про визнання норм Конституції держави Україна, Цивільного кодексу України, законів України при укладенні договору з питного водопостачання нормами прямої та обовязкової дії, зобовязання вчинити певні дії, а позовна вимога про стягнення з відповідача на позивача моральної шкоди у сумі 5 000,00 грн. є похідною від інших позовних вимог про захист прав споживача, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, ст. 11, ст. 60, ч. 1 ст. 88, ст. 213, ст. 215 ЦПК України, ч. 3 ст. 6, ст. 16 ЦК України, ч. 1, ч. 2 ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України ч. 1 ст. 630 ЦК України, ч. 1 ст. 19, п. 1 ч. 3 ст. 20, п. 3 ч.2 ст. 21, ч. 1, ч. 2 ст. 26 ОСОБА_2 № 1875 ІУ від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги», ст. 20 ОСОБА_2 України від 10 січня 2002 року № 2918-III «Про питну воду та питне водопостачання», ст. 8 Конституції України, п. 5, п. 6 Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 року № 630, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Іванівського міжрайонного управління водного господарства про визнання норм Конституції держави Україна, Цивільного кодексу України, законів України при укладенні договору з питного водопостачання нормами прямої та обовязкової дії, зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Іванівського районного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6