У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до Приватного підприємства «Лізен», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу та за зустрічними позовами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання поруки припиненою за касаційною скаргою Приватного підприємства «Лізен» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 20 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» (далі - ВАТ «Банк Універсальний»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Універсальний» та приватним підприємством «Лізен» (далі - ПП «Лізен») укладено кредитний договір (з відкриттям невідновлювальної кредитної лінії) № 12/05-Кл-07, відповідно до умом якого банк здійснює фінансування господарської діяльності позичальника шляхом кредитування не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 300 000 доларів США, терміном 120 місяців з 23 липня 2007 року до 21 липня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом 12,5 % річних. Ціль використання коштів кредитної лінії - рефінансування кредитної заборгованості в розмірі 230 000 доларів США та поповнення обігових коштів у розмірі 70 доларів США.

За згодою сторін умови договору за № 12/05-Кл-07 від 20 липня 2007 року змінювалися відповідно до додаткових угод:

Так, додатковою угодою № 1 від 13 лютого 2008 року сторони погодили внести зміни до кредитного договору та викласти текст договору в новій редакції, зокрема встановлено, що за користування кредитними коштами понад строк кредитування (або терміни погашення за погашення кредиту), встановлений цим договором, процентна ставка встановлюється в розмірі 25 % річних (підвищена процентна ставка) (п. 1.3.2). Також додатком № 1 до додаткової угоди № 1, затверджено новий графік погашення кредитну (п. 1.2.2);

06 серпня 2009 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ПП «Лізен» укладено додаткову угоду № 2, якою внесено зміни щодо розміру процентних ставок: в період з 26 серпня 2008 року по 05 серпня 2009 року включно встановлено процентну ставку у розмірі 15,25 % річних, за користування кредитом понад встановлений строк встановлено підвищену процентну ставку в розмірі 30,5 річних. Починаючи з 06 серпня 2009 року діє процентна ставка 12,5 % річних, а за користування понад встановлений строк встановлюється підвищена процентна ставка в розмірі 25 % річних. Крім того, відповідно до п. 4 додаткової угоди сторони погодили новий графік погашення кредиту (додаток № 1 до додаткової угоди № 2);

Додатковою угодою № 3 від 09 червня 2010 року змінено порядок обслуговування відповідача. Так, відповідно до п. 1 угоди за користування понад встановлений строк встановлюється пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості. Також сторони погодили новий графік погашення заборгованості (додаток № 1 до додаткової угоди № 3).

Відповідно до додаткової угоди № 4 від 22 лютого 2011 року внесено зміни до договору кредиту № 12/05-Кл-07 шляхом викладення його в новій редакції: «Кредитний довір № 12/05-Кл-07 (кредит без відстрочення «класика»). Банк надав позичальнику ПП «Лізен» кредит у сумі 300 000 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 01 липня 2017 року, із сплатою 112,5 % річних за користування коштами. У разі користування коштами понад встановлений строк позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості.

Вказаним договором сторонами погоджено, що на дату його укладення заборгованість позичальника за сумою кредиту (яка надана та не повернута кредитору) за договором становить 239 102,90 доларів США та затверджено новий графік погашення кредиту (додаток № 1 до додаткової угоди № 4).

Відповідно до укладеної міжВАТ «Банк Універсальний» та ПП «Лізен» додаткової угоди № 1 від 28 березня 2012 року до кредитного договору (кредит без відстрочення «Класика») за № 12/05-Кл-07 від 22 лютого 2011 року внесено зміни та затверджено новий графік погашення кредиту;

Додатковою угодою № 2 від 30 серпня 2012 року до кредитного договору (кредит без відстрочення «Класика») внесено зміни в розміри процентних ставок - з 30 серпня 2012 року по 31 липня 2013 року нарахування процентів здійснюється в розмірі 10 % річних, а починаючи з 01 серпня 2013 року встановлюється процентна ставка в розмірі 13,1 річних. Затверджено новий графік погашення кредиту до додаткової угоди № 2;

Додатковою угодою № 3 від 30 серпня 2012 року до кредитного договору (кредит без відстрочення «Класика») внесено зміни щодо розміру процентних ставок, зокрема, встановлена процентна ставка за користування кредитом в розмірі 13,1 %, а понад встановлений строк (прострочення) - 26,2 % річних;

За умовами додаткової угоди № 4 від 29 жовтня 2012 року сторони домовилися видалити п. 1.3.2.2. з додаткової угоди № 2 від 30 серпня 2012 року до кредитного договору (кредит без відстрочення «Класика»), інші умови залишились без змін;

Додатковою угодою № 5 від 24 травня 2013 року внесено зміни в розміри процентних ставок. Зокрема, сторони погодили, що фактична заборгованість позичальника станом на 24 травня 2013 року становить 242 235,59 доларів США, з яких:

- 20 301,19 доларів США - заборгованість минулих періодів (2669,52 доларів США - заборгованість по кредиту та 17 631,67 долар США - заборгованість минулих періодів за процентами);

- 221 934 долари США - строкова заборгованість ( 221 622,90 доларів США сума кредиту, 311,50 доларів США сума процентів). Також вказаною угодою встановлено графік погашення простроченої заборгованості минулих періодів (п. 3 додаткової угоди);

Додатковою угодою № 6 від 24 травня 2013 року до кредитного договору (кредит без відстрочення «Класика») внесено зміни в розміри процентних ставок, зокрема встановлено максимальні розміри процентних ставок: за користування кредитними коштами - 18,5% річних та за користування кредитними коштами понад встановлений строк - 36,1 % річних. Інші умови договору залишені без змін.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 12/05-Кл-07 від 20 липня 2007 року та від 22 лютого 2011 року між ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено договори поруки:

20 липня 2007 року ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 договір поруки, до якого були внесені зміни додатковою угодою № 1 від 09 червня 2010 року та договір поруки від 30 серпня 2012 року, до якого внесено зміни додатковою угодою від 24 травня 2013 року. Відповідно до умов вказаних договорів поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором в повному обсязі за невиконання позичальником зобов'язань, що випливають з кредитного договору та додаткових угод;

22 лютого 2011 року між банком та ОСОБА_5 договір поруки, до якого внесено зміни додатковою угодою № 1 від 28 березня 2012 року та додатковою угодою від 24 травня 2013 року, відповідно до умов яких поручитель зобов'язався перед позивачем відповідати в повному обсязі за невиконання відповідачем зобов'язань, що випливають з кредитного договору та додаткових угод;

28 березня 2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 договір поруки № 12/05-П, до якого внесено зміни додатковою угодою від 30 серпня 2012 року та додатковою угодою від 24 травня 2013 року, відповідно до умов яких поручитель зобов'язався перед позивачем відповідати в повному обсязі за невиконання відповідачем зобов'язань, що випливають з кредитного договору та додаткових угод;

30 серпня 2012 року між банком та ОСОБА_7 договір поруки, який доповнено додатковою угодою від 24 травня 2013 року, відповідно до умов яких поручитель зобов'язався перед позивачем відповідати в повному обсязі за невиконання відповідачем зобов'язань, що випливають з кредитного договору та додаткових угод.

Договорами поруки визначено, що боржник та поручитель відповідають як солідарні боржники.

У зв'язку з невиконанням належним чином ПП «Лізен» своїх зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 09 серпня 2013 року складає 240 914,56 доларів США, з яких: заборгованість по сумі кредиту - 221 622,90 долари США, прострочена заборгованість по тілу кредиту - 2669,52 доларів США, заборгованість за відсотками - 18 985,96 доларів США та пеня у розмірі 21,41 долар США.

03 квітня 2013 року банком на адресу боржника та поручителів були надіслані вимоги про погашення простроченої заборгованості, а у випадку невиконання вказаної вимоги термін погашення кредиту вважається таким, що настав на 31 день з моменту отримання цієї вимоги.

Після одержання вказаної вимоги сторони врегулювали погашення простроченої заборгованості за кредитним договором шляхом укладення 24 травня 2014 року додаткових угод № 5 та № 6 до кредитного договору, а також шляхом укладення додаткових угод до договорів поруки.

У зв'язку з подальшим невиконанням зобов'язань за кредитним договором 08 серпня 2014 року банк повторно направив на адресу позичальника та поручителів вимоги про погашення простроченої заборгованості, а у випадку невиконання вказаної вимоги термін погашення кредиту вважається таким, що настав на 31 день з моменту отримання цієї вимоги.

Посилаючись на неналежне виконання умов кредитного договору, позивач просив суд стягнути з боржника та поручителів в солідарному порядку на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 944 695 гривень 22 копійки та судові витрати.

ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися до суду із зустрічними позовами про припинення правовідносин за договорами поруки, посилаючись на те, що між ПАТ «Універсал Банк» та ПП «Лізен» був укладений кредитний договір від 22 лютого 2011 року, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кошти в сумі 300 000 доларів США. На забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредиту між банком та ними укладено договори поруки. Позивачі вказують, що ПП «Лізен» за кредитним договором № 12/05-Кл-07 від 22 лютого 2011 року кредитних коштів не отримувало, згідно копій меморіальних ордерів кошти видавалися за кредитним договором № 12/05-Кл-07 від 20 липня 2007 року, зобов'язання за яким вони не забезпечували.

Посилаючись на те, що у ПП «Лізен» виникла заборгованість перед банком на підставі іншого кредитного договору, вважають, що у позичальника відсутнє зобов»язання щодо повернення кредитних коштів, а тому правовідносини за договорами поруки слід вважати припиненими.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2014 року позов ПАТ «Універсал Банк» до ПП «Лізен», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено.

Ухвалено стягнути солідарно із ПП «Лізен», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 12/05-Кл-07 в розмірі 1 944 695 гривень 22 копійки, а також судовий збір у сумі 3 441 гривню.

В задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання поруки припиненою відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову змінено.

Стягнуто солідарно із ПП «Лізен» та ОСОБА_4; солідарно із ПП «Лізен» та ОСОБА_5, солідарно із ПП «Лізен» та ОСОБА_6, солідарно із ПП «Лізен» та ОСОБА_7 в користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 12/05-Кл-07 в розмірі 1 944 695 гривень 22 копійки.

В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПП «Лізен» просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції в частині задоволення позову до підприємства та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Встановивши, що позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання згідно умов кредитного договору та, починаючи з 01 червня 2012 року фактично припинив сплату кредиту, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд в цій частині, дійшов обгрунтованого висновку про стягнення заборгованості на користь банку.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині застосування солідарної відповідальності поручителів та боржника, апеляційний суд з урахуванням вимог ст. ст. 553, 554 ЦК України, правильно виходив з того, що поручителі поручилися відповідати за виконання зобов'язань боржника за різними договорами поруки, а відтак не є спільними поручителями.

В іншій частині рішення суду першої та апеляційної інстанцій не оскаржується, а тому не підлягає перегляду в касаційному порядку.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Лізен» відхилити.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М.Завгородня О.І. Євтушенко Ю.Г.Іваненко