Суддя Маслов М. І.
Справа № 644/7049/15-ц
Провадження № 2/644/2162/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.11.2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді - Маслова М.І.,

при секретарі - Шпиця Л.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення боргу за договором позики « ціна позову 209923,5 грн. » -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 18.05.2015 року ОСОБА_2 взяв у позивача в борг гроші в розмірі 15 000 грн.; 17.06.2015 р. він повторно у позивача отримав гроші по договору займу у еквіваленті 8000 тис. доларів США.

Відповідач не повертає грошові кошти. Позичальник не вважає необхідним повертати гроші, відхиляється від зустрічі. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання , вимогу кредитора, зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 14 липня 2015 року курс долара США по відношенню до гривні складає 24,3, що підтверджується довідкою банка. Прострочена сума по договору між сторонами складає 15000 грн., та 800 доларів США, що еквівалентн0 194400 грн.( 8000 х 24,3 ). Таким чином, прострочена сума складає 209400 грн. (15000 + 194400 ). Період прострочки з 19 червня 2015 р. по 19 липня 2015 р. складає 1 місяць, 3 % річних від зазначеної суми за час прострочки складає 523, 5 грн. ( 209400 х 3%х 1 міс). Таким чином, відповідач повинен виплатити позивачу ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми 209923, 5 грн. ( 209400 + 523, 5). Позивач вважає,що вказана сума боргу повинна бути стягнута з відповідача в примусовому порядку. Крім того позивач, поніс додаткові витрати по сплаті держмита при пред»явленні позову та наданні правової допомоги при оформленні позову до суду в загальній сумі 1500 грн. про, що свідчіть квитанція про сплату юридичної допомоги (234,60 грн.+ 1500 грн. квитанція № б/н 14.07.2015 року = 1734 грн. 60 коп.).

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач ОСОБА_2Ю до суду не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повістки, які знаходяться в матеріалах справи. Більш того,відповідача було повідомлено публікацією в редакції газети «Урядовий Кур»єр »( а.с. 20 ).Суд вважає можливим розглядати справу у порядку ст. ст. 77, 169 п. 2, 3, 224 ЦПК України при заочному розгляду справи. Заперечень від учасників процесу не надійшло. Позовні умови відповідачем не оскаржуються.

Відповідно до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або, якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Позивач ОСОБА_1 проти заочного розгляду справи не заперечував.

За таких обставин суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Судом встановлено, що 18.05.2015 та 17.06.2015 року між ОСОБА_1, та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_1 в борг кошти, які складають 15000 грн., та 800 доларів США , що еквівалентно 194400 грн.( 8000 х 24,3 ). Таким чином, прострочена сума боргу складає ( 15000 + 194400) грн.. Період про строчки з 19 червня 2015 р. по 19 липня 2015 р. складає 1 місяць , 3 % річних від зазначеної суми за час про строчки - 523, 5 грн. ( 209400 х 3% х 1 міс ). Таким чином, відповідач ОСОБА_2 повинен виплатити позивачу ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми 209923, 5 грн. ( 209400 + 523, 5 ). Позивач вважає, що вказана сума боргу повинна бути стягнута з відповідача, що документально підтверджується , в тому числі і розпискою ( а.с. 8).

Незважаючи на сплив строку повернення коштів, відповідач грошові кошти досі не повернув.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей також роду та такої ж якості.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Верховний Суд України у постанові від 18.09.2013 року у справі № 6-63цс13 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах зробив правовий висновок, відповідно до якого за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно до положень ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики, або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 ст. 1049 ЦК України закріплює, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розписки від 17.06.2015 р., копія якої міститься в матеріалах справи, строк повернення боргу в казан 19.06.2015 р.. Але відповідач у вказаний строк кошти не повернув, таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів від суми позики за час користування грошовими коштами у сумі 209923,5 грн., та додаткові витрати згідно задоволеного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, сторона, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до квитанції, яка міститься в матеріалах справи, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн., який також підлягає стягненню з відповідача, юридична допомога у розмірі 1500 грн., що підтверджується квитанцією на вказану суму (а.с. 8), сплата інших дій при розгляді справи у сумі 243, 60 грн.( а.с. 20 ),загальна сума, яка повинна бути стягнута з відповідача ОСОБА_2 складає 2987 грн. 20 коп..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3-6, 10, 11,15, 30, 60, 61,88, 118, 169 п.2, 3, 208, 209, 212-215, 224-226 , 294 , 295 ЦПК України, 526, ч.1 ст. 527, 1 ст. 530, ч. 2 ст. 625, ст. 1046, ч. 2 ст. 1047, ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України , суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,ідентифікаційний код № НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2, суму заборгованості по договору позики у сумі 150000 грн. та суму боргу у еквіваленті 8000 тис. доларів США, що еквівалентно 194400 грн ( 8000 х 24, 3), що складає 209400 грн., період прострочки з 19.06.2015 р. по 19.07.2015 р. складає 1 місяць,3 % річних від зазначеної суми ,за час прострочки складає 523, 5 грн. ( 209400 х 3%х 1 міс.) загальна сума ( 209400 + 523,5 )= 209923, 5 грн..

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,ідентифікаційний код № НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2,додаткові витрати по сплаті держмита у сумі 243 грн. 60 коп., витрати на правову допомогу при складанні позовної заяви та наданні правової допомоги у сумі 1500 грн., 243 грн.60 грн. за забезпечення позову, що у загальній сумі складає 2987 грн. 20 коп..

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою у відповідності до ст. 229 ЦПК України, поданою протягом 10- ти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили, відповідно до загального порядку встановленого ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Маслов М.І.