Провадження 2/127/7044/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

позов предявлений 02.10.2015 року і мотивований тим, що у шлюбі з відповідачем 26.09.2012 року народився син ОСОБА_4, який після розірвання шлюбу залишився проживати з ОСОБА_1 Батько проживає окремо від дитини, кошти на утримання дитини надає нерегулярно. ОСОБА_5 є інвалідом з дитинства і потребує постійного догляду матері, потребує лікування відповідно до встановленої програми реабілітації та використання значної кількості медичних препаратів, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні. Уточнюючи позовні вимоги позивач просила стягувати з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, оскільки хворий син потребує постійного догляду матері, вона вимушена була піти у відпустку по догляду за дитиною з 27.09.2015 року по 27.03.2016 року, тому на підставі ст. 88 СК України просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та на весь час проживання з дитиною-інвалідом ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов у повному обсязі, просила його задоволити. Суду пояснила, що після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо і частково надає допомогу, проте цих коштів не вистачає на утримання і лікування дитини. Син є інвалідом з дитинства та потребує постійного догляду, тому вона перебуває у відпустці по його догляду до 27.03.2016 року. Всі кошти, в тому числі допомогу від держави, вона витрачає в інтересах хворого сина, але коштів на своє прожиття вона не має, оскільки не може піти на роботу і залишити дитину. Відповідач є батьком і зобов`язаний допомагати, має також неофіційний дохід, тому просила стягнути аліменти на сина ? частку від доходу відповідача та аліменти на своє утримання 1/5 частку від його доходу.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав за викладених обставин, пояснив, що відпвоідач має можливість надавати допомогу дитині і дружині, оскільки має заробіток, інших утриманців не має, а частка доходу, що буде стягуватись з відповідача, відповідає ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов визнав в частині стягнення аліментів в розмірі 1/2 частку свого доходу. Заперечив щодо стягнення аліментів на утримання дружини, оскільки його офіційний дохід невеликий, а за наявності додаткового доходу він всі кошти передає на утримання і лікування дитини, проте позивачка не завжди використовує їх за призначенням. Інших дітей він не має, однак проживає із матірю, яка є пенсіонеркою і потребує його допомоги.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства «категорія підгрупа А» (а.с. 9, 16), проживає із матірю та знаходиться на її утриманні (а.с. 8). Згідно рішення лікувально-консультативної комісії від 09.09.2015 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за станом здоровя потребує догляду матері, потребує відновної терапії, постійних профілактичних заходів, санаторного лікування.

Позивач ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 27.03.2016 року та отримує державну соціальну допомогу на утримання дитини-інваліда в сумі 1180 грн. щомісяця (а.с. 13).

Згідно довідки, виданої ОСОБА_3 06.11.2015 року, він працює на посаді дизайнера графічних робіт неповний робочий день (4 години) з 01.10.2010 року, його дохід за період роботи з 01.05.2015 року по 31.10.2015 року становив 3 870 грн. (в середньому до видачі 498,73 грн., 560,62 грн. на місяць).

Відповідач проживає окремо від дитини і допомагає матеріально. Згідно розписки від 02.11.2015 року, позивач ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_3 в квітні 1 495 грн., в липні 1 600 грн., в вересні 500 грн. (а.с. 52). Крім того, відповідач частково забезпечує дитину продуктами харчування та предметами догляду.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідач визнав позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище ОСОБА_4, платника аліментів, який офіційно працевлаштований на неповний робочий день, відсутність у нього інших утриманців, тому суд приходить до висновку, що 1/2 частка від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, яка буде стягуватись як аліменти на сина ОСОБА_5, буде обґрунтованою та законною.

Позов ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на своє утримання задоволенню не підлягає.

Так, згідно ст. 88 Сімейного кодексу України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Згідно ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 також потребує матеріальної допомоги, оскільки опікується дитиною і не працює, власного доходу не має, проте, суд враховує також матеріальне становище відповідача, його офіційний дохід, відсутність іншого постійного заробітку, тому приходить до висновку, що він не може сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/5 частки.

Крім того, згідно ч.ч. 3, 4 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за

виконавчими документами до погашення у повному обсязі

заборгованості, зокрема у разі стягнення аліментів - п'ятдесят відсотків; у випадках стягнення аліментів на неповнолітніх дітей

розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати

сімдесяти відсотків.

Оскільки частка аліментів, що визначена судом на утримання дитини, становить ? від доходу відповідача, вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/5 частки суперечать ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження, оскільки в разі задоволення такого позову загальний розмір відрахувань буде перевищувати 50% заробітку відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн.

Частиною 4 ст. 88 ЦПК України, пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду заяви позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Враховуючи те, що в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини відмовлено і позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, судові витрати в сумі 487,20 грн. за вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини підлягають компенсації за рахунок держави.

Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 80, 88, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 5, 8, 10, 11, 60, 212, 214, 215, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н. НОМЕР_1, громадянина України, що зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, працює на ТОВ «Медіа Дім «РІА» на посаді дизайнера графічних робіт (Вінницька область Козятинський район с. Пляхова вул. Радянська, 2) на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: