Справа № 603/725/15-ц
Провадження №2/603/269/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Гудкової Ю. Г.

при секретарі Смолінчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,28 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 1,47 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 16.04.2015 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем, проте звернувшись у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за законом їй було відмовлено, оскільки існують розбіжності у правовстановлюючих документах, а саме у державному акті на право приватної власності на землю ім»я матері вказано «Станівслава», а у свідоцтві про смерть «Стефанія».

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явилась, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, хоча належним чином були повідомлені про дату і час розгляду справи.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно ксерокопії державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 661380 від 16.10.2002 року, ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 1.75 га в межах гідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №183653, виданого 17.04.2015 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області ОСОБА_3 померла 16.04.2015 року в с.Гранітне Монастириського району Тернопільської області.

У судовому засіданні встановлено, що вірне ім»я спадкодавця «Стефанія», що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження позивача серії ІІ-АВ №610820 від 23.09.1968 року, ксерокопією посвідчення серії АІV №663959 від 20.06.2003 року, але при видачі державного акту на право приватної власності на землю було допущено помилку і свідоцтво видано на ОСОБА_3 «Станівславу» Йосипівну.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,75 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, до якої входить земельна ділянка площею 0,28 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 1,47 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1є спадкоємцем за законом першої черги, відмови від прийняття спадщини не заявляла, прийнявши спадщину, на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №188, виданою 23.10.2015 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

У зв»язку з розбіжністю у правовстановлюючих документах, а саме у державному акті на право приватної власності на землю ім»я спадкодавця зазначено помилково «Станівслава» замість «Стефанія», позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом (лист приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_5Є.).

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, виданому 15.06.2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_5, після смерті ОСОБА_3, яка померла 16.04.2015 року, заведена спадкова справа №20/2015 від 15.06.2015 року.

Як вбачається зі змісту інформаційного листа приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_5 №196/01-16 від 03.12.2015 року, спадкова справа №20/2015 заведена на підставі заяви ОСОБА_1 від 15.06.2015 року. Інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини не звертались, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності належали: земельна ділянка площею 0,28 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка площею 1,47 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивач являється спадкоємцем за законом першої черги, відмови від прийняття спадщини не заявляла, прийнявши спадщину, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за законом після померлої 16.04.2015 року ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст.328, 1217, 1218, 1222, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,28 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- земельну ділянку площею 1,47 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті 16.04.2015 року ОСОБА_3

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя: ОСОБА_6