АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8437/15 Головуючий 1 інст. Бородіна Н.М.
Справа № 640/664/14-ц Доповідач Бурлака І.В.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» грудня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2015 року по справі за заявою ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним та в подальшому уточненим позовом до ОСОБА_1.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 березня 2015 року, в якому ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2015 року виправлено описку в вступній та резолютивній частині рішення, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 60000,00 грн., а також судові витрати в сумі 8000,00 грн., в решті позову - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 23 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 березня 2015 року в оскаржуваній частині - змінено, позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди і 2666,67 грн. судових витрат.

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 подала заяву про розстрочку виконання рішення суду, в обґрунтування якої посилалася на те, що 16 жовтня 2015 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49081324, за якою вона частково погасила суму боргу в розмірі 1000,00 грн.

Зазначила, що 18 липня 2015 року вона потрапила до травматичного відділення 17-ї лікарні з трьома переломами ноги. На стаціонарному лікуванні перебувала до 23 липня 2015 року і лікування проходить по теперішній час, після чого ще один місяць вона має проходити реабілітаційний курс, тобто вже більше чотирьох місяців не працює.

Вказала, що вона є приватним підприємцем, будь-якого стабільного заробітку не має та в даний час оформлює інвалідність.

Просила розстрочити виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 23 вересня 2015 року, затвердити наступний графік виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 23 вересня 2015 року наступним чином: 20.12.2015 року 2000,00 грн., 20.01.2016 року 2000,00 грн., 20.02.2016 року 2000,00 грн., 20.03.2016 року - 2000,00 грн., 20.04.2016 року 2000,00 грн., 20.05.2016 року 2000,00 грн., 20.06.2016 року 2000,00 грн., 20.07.2016 року 2000,00 грн., 20.08.2016 року - 2000,00 грн., 20.09.2016 року 2000,00 грн., 20.10.2016 року -1666,67 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу скасувати, задовольнити її заяву. При цьому посилалася на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклала вимоги заяви.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що доказів винятковості положення боржника, за якими може бути надано розстрочку виконання рішення суду, заявник не надала.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 16 жовтня 2015 року у Київському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходиться на примусовому виконанні судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20000,00 грн. моральної шкоди. На теперішній час сплачено ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1000,00 грн.

З 18 липня 2015 року по 11 листопада 2015 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у КЗОЗ «ХМКБЛ № 17» та амбулаторному лікуванні у КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня № 27».

Статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року та статтею 373 ЦПК України передбачено розстрочку виконання судового рішення, згідно яких за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. При цьому слід зазначити, що обставинами, що утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, в строки та у порядку, визначених у ньому.

Як вбачається з матеріалів справи 11 листопада 2015 року ОСОБА_1 одужала.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 оформляє інвалідність та що наявність хвороби перешкоджала їй здійснювати підприємницьку діяльність.

Крім того, їй на праві власності належить нерухоме та рухоме майно.

Таким чином, обставини, на які посилалася ОСОБА_1 в заяві та її представник в суді апеляційної інстанції, виходячи з змісту статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року та статтею 373 ЦПК України не є винятковими, такими, що не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, в строки та в порядку, визначених у ньому.

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник пояснили, що державним виконавцем накладено арешт на один з транспортних засобів ОСОБА_1, виручена сума від реалізації якого надасть можливість погасити борг в повному обсязі.

Судова колегія звертає увагу, що відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для вісх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції з додержанням вимог ст. ст. 213 - 215 ЦПК України, встановивши обставини справи повно, надавши їм належну оцінку, зазначив у ньому про недоведеність заяви.

Оскільки ухвалене судове рішення відповідає зазначеним вимогам та обставинам справи, судова колегія вважає, що підстав для його зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії