АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7924/15 Справа № 203/3283/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Черненкової Л.А., Пономарь З.М.

при секретарі - Хлус Ю.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі і гідності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона мешкає в квартирі АДРЕСА_1, а відповідач мешкає в квартирі № 41 цього ж будинку, та є головою правління обєднання власників багатоквартирного будинку «Космос» за вказаною адресою.

Позивач зазначає, що відповідач раніше зверталася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до неї та інших мешканців житлового будинку за вказаною адресою про захист честі та гідності, під час розгляду якої, ОСОБА_3 поводила себе грубо, зухвало і цинічно. В судовому засіданні неодноразово висловлювала на її адресу погрози та прокльони, нецензурні висловлювання, постійно намагалась образити честь та її гідність в очах інших учасників судового процесу та свідків.

У звязку із чим, просила визнати висловлювання відповідача на її адресу у відкритому судовому засіданні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по цивільної справи № 2-213/11 такими, що містять образу та принижують її честь і гідність, зобовязати відповідача ОСОБА_4 публічно вибачитись перед нею на зборах правління обєднання власників багатоквартирного будинку «Космос», та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду, яку вона оцінює у 5 000 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено (а.с.44-46).

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що дійсно Кіровським районним судом м. Дніпропетровська розглядалась цивільна справа № 2-213/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та інших мешканців житлового будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Вакуленчука, будинок 3 про захист честі та гідності.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 квітня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2013 року рішення першої інстанції скасовано та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, оскільки аудіозапис вищезазначеної цивільної справи не дає підстав стверджувати про розповсюдження інформації ОСОБА_3, яка б компрометувала ОСОБА_2 і завдала конкретну шкоду її немайновим правам.

Колегія суддів погоджується з таким вирішенням справи та вважає необхідним зазначити, що за змістом ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 94, 277 ЦК України, кожному гарантується право на захист честі, гідності та ділової репутації, а також спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Діяльність фізичних осіб не може порушувати особисті немайнові права; фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб, який може здійснюватися способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення; обставини особистого життя фізичної особи можуть бути розголошені іншими особами лише за умови, що вони містять ознаки правопорушення, що підтверджено рішенням суду, а також за її згодою; негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного; згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається лише якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру, знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом (ст. 273 ч. 3, ст. 275, ст. 277 ч. 3, ст. 301 ч. 4, ст. 307 ч.ч. 1, 3 ЦК України);

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про інформацію» джерелами інформації є передбачені або встановлені Законом носії інформації: документи та інші носії інформації, які являють собою матеріальні об'єкти, що зберігають інформацію, а також повідомлення засобів масової інформації, публічні виступи. При цьому, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

З урахуванням вищезазначеного, необхідно звернути увагу на той факт, що ОСОБА_2 посилається на інформацію аудіозапису судового засідання під час здійснення ОСОБА_3 права на дачу усних пояснень суду в силу ст.27 ЦПК України, тому й не знаходять свого підтвердження, оскільки ця обставина сама по собі не може бути підставою для цивільно-правової відповідальності учасника судового процесу.

Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (ст.ст. 21, 68 Конституції України); при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, повинна додержуватися моральних засад суспільства, не допускається зловживання правом, у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені ч.ч. 2-5 ст. 13 ЦК України, суд може зобовязати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст. 13 ЦК України).

Разом з тим, в силу вищевказаного та у розумінні положень Конституції України, пояснення дані в ході судового засідання ОСОБА_3 не можна вважати поширенням недостовірної інформації у розумінні положень ст. 277 ЦК України, тому не знаходять свого підтвердження обставини, зазначені у позовних вимогах ОСОБА_2 у порядку передбаченому вимогами ст.ст. 57- 60 ЦПК України.

Таким чином, факт заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу, є недоведеним.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про порушення прав позивача грубою та образливою лексикою ОСОБА_3, не можуть прийматися судом до уваги, оскільки аудіозапис судового засідання були предметом дослідження у суді першої інстанції і не встановивши під час розгляду справи юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі і гідності, спростування недостовірної інформації, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 213,214 ЦПК України, є надуманими та не спростовують наведених судом першої інстанції мотивів, якими обгрунтовано рішення, зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_5

ОСОБА_6