Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/4486/15-ц Головуючий у 1-й інст. Корицька В. О.
Категорія 30 Доповідач Якухно О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Якухно О.М.

суддів Коломієць О.С., Жигановської О.С.

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ», Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 04 листопада 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства " Акціонерний комерційний банк «Київ " (далі ПАТ «АКБ «КИЇВ»), в якому просив стягнути з відповідача 92697,93 грн. банківського вкладу та втраченої вигоди, 1492,64 долари США банківського вкладу та втраченої вигоди та 20000 грн. моральної шкоди.

У подальшому позивач уточнив свої вимоги (а.с.54-58) і просив стягнути вказані кошти з ПАТ «АКБ «КИЇВ» та Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» (далі - ПАТ «УКРГАЗБАНК») обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ним та ПАТ «АКБ «КИЇВ» 09.09.2013 року укладені договори банківського вкладу : 09.09.2013 року на суму 91090,57 грн. та 16.09.2013 року на суму 1395,88 грн. По закінченню строку дії договору вклади йому не виплачені, а борги передано до ПАТ «Укргазбанк». Вважав, що стягненню підлягають суми вкладів з відповідними процентами, а діями банків йому заподіяно моральну шкоду.

Під час розгляду справи (а.с.69) позивачем та його представником заявлено про підтримання своїх вимог тільки в частині моральної шкоди.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 04 листопада 2015 року у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове - про задоволення його позовних вимог про стягнення моральної шкоди. На підтвердження доводів апеляційної скарги, зазначає, що неповернення вкладів ПАТ «АКБ «КИЇВ» спричинило фізичні та душевні страждання, переживання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.09.2013 року між ПАТ «АКБ «КИЇВ» та ОСОБА_2 укладено договір строкового банківського вкладу "Пенсійний" №141461, на підставі якого позивач вніс на рахунок банку кошти в розмірі 91090,57 грн. під 16,5 % річних строком на 370 календарних днів до 14.09.2014 року (а.с.59-60).

16.09.2013 року між ПАТ «АКБ «КИЇВ» та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу "Пенсійний" №142172, на підставі якого позивач вніс на рахунок банку кошти в розмірі 1395,88 доларів США під 7% річних строком на 370 календарних днів до 21.09.2014 року (а.с.61-62).

На виконання постанови Кабінету Міністрів України № 61 від 11.02.2015 року «Деякі питання участі держави у виведенні з ринку ПАТ «АКБ «КИЇВ» 19.06.2015 року здійснено передачу активів та зобовязань ПАТ «АКБ «КИЇВ» на користь ПАТ «УКРГАЗБАНК» (а.с.45).

Постановою правління Національного банку України № 411 від 24 червня 2015 року вирішено відкликати банківську ліцензію у ПАТ «АКБ «КИЇВ» та ліквідувати останній (а.с.46).

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 122 від 25.06.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АКБ «КИЇВ» з 25 червня 2015 року (а.с.47).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що договорами не передбачено стягнення моральної шкоди, а ПАТ «УКРГАЗБАНК» відразу виплатив позивачу вклади після отримання активів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Верховний Суд України у постанові № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснив, що відшкодування моральної шкоди можливе на підставі відповідних норм законодавства.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч.1 ст.1058 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1061 ЦК України Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, між сторонами виникли правовідносини, що випливають із зобовязання.

Вищевказаними договорами банківського вкладу не передбачено стягнення моральної шкоди у разі порушення строків їх виплати, а тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні.

Суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: