Справа № 129/1400/14-ц Провадження № 22-ц/772/3518/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 25Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Медвецького С.К.,

суддів: Оніщука В.В., Чорного В.І.,

при секретарі: Франчук О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

встановила:

У травні 2014 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (далі ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт») звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 27 грудня 2011 року близько 04 год. 30 хв. на 112 км автодороги «Могилів-Подільський Ямпіль Бершадь Умань» між населеними пунктами с. Ободівка с. Цибулівка Тростянецького району Вінницької області водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 з пасажирами в салоні, на заокругленій ділянці дороги, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не впорався з керуванням та допустив виїзд на узбіччя, що призвело до зїзду транспортного засобу в кювет та послідуючого перекидання. У результаті дорожньо-транспортної пасажир ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження.

26 квітня 2011 року між ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та власником автомобіля НОМЕР_1 укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 27 червня 2012 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2013 року стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_3 49 162 грн. 89 коп. відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до платіжного доручення № 261 від 06 лютого 2014 року ОСОБА_3 було виплачено страхове відшкодування в сумі 49 162 грн. 89 коп.

З моменту виплати страхового відшкодування у ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» виникло право регресної вимоги до ОСОБА_2 винного у вчиненні ДТП та заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 23 січня 2015 року рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2013 року скасовано й у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовлено.

Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням зменшених позовних вимог, ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» просило стягнути з відповідача на їх користь 2 162 грн.89 коп. витрат на лікування.

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» просить рішення суду скасувати, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права та задовольнити змінені позовні вимоги. Також в апеляційній скарзі ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» просило стягнути з відповідача судові витрати у справі; справу розглянути у відсутність представника позивача.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з моменту виплати позивачем страхового відшкодування ОСОБА_3 в сумі 49 162 грн. 89 коп., до якої входила сума витрат на лікування у розмірі 2 162 грн. 89 коп., у ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» виникло право зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_2, страхувальника і водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не повідомив страховика у визначені законом строки про пригоду, у звязку з чим за рішенням Гайсинського районного суду від 25 жовтня 2013 року ці кошти були стягнуті з позивача на користь ОСОБА_3

На час розгляду вимог позивача про стягнення коштів у порядку регресу, скасовано судове рішення на підставі якого було виплачено страхове відшкодування матеріальної і моральної шкоди, а відтак підстав для стягнення з ОСОБА_2 коштів у порядку регресу в сумі 2 162 грн. 89 коп. немає.

Розглядаючи заяву, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом установлено, що 27 грудня 2011 року близько 04 год. 30 хв. на 112 км автодороги «Могилів-Подільський Ямпіль Бершадь Умань» між населеними пунктами с. Ободівка с. Цибулівка Тростянецького району Вінницької області водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 з пасажирами в салоні, на заокругленій ділянці дороги, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не впорався з керуванням та допустив виїзд на узбіччя, що призвело до зїзду транспортного засобу в кювет та послідуючого перекидання. У результаті дорожньо-транспортної пасажир ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження.

26 квітня 2011 року між ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та власником автомобіля НОМЕР_1 укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 27 червня 2012 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2013 року стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_3 49 162 грн. 89 коп. відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до платіжного доручення № 261 від 06 лютого 2014 року ОСОБА_3 було виплачено страхове відшкодування в сумі 49 162 грн. 89 коп.

З моменту виплати страхового відшкодування у ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» виникло право регресної вимоги до ОСОБА_2 винного у вчиненні ДТП та заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3

25 лютого 2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою

№ 595/2014 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 23 січня 2015 року рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2013 року скасовано й у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення 2 162 грн. 89 коп. витрат на лікування, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ці кошти вже відшкодовано винною особою ОСОБА_2, що підтверджується відповідною розпискою.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом п. 33.1.4 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладеного договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п. 33.1 ст. 33 цього Закону (підпункт ґ п. п. 38.1, 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду,завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з моменту виплати позивачем страхового відшкодування ОСОБА_3 в сумі 49 162 грн. 89 коп., до якої входила сума витрат на лікування у розмірі 2 162 грн. 89 коп., у ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» виникло право зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_2, страхувальника і водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не повідомив страховика у визначені законом строки про пригоду.

На час розгляду вимог позивача про стягнення коштів у порядку регресу, скасовано судове рішення на підставі якого було виплачено страхове відшкодування в сумі 49 162 грн. 89 коп., а відтак підстав для стягнення з ОСОБА_2 витрат на лікування у порядку регресу в сумі 2 162 грн. 89 коп. немає.

Доводи апелянта про те, що рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 23 січня 2015 року встановлено, що ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» було обґрунтовано сплачено лише суму в розмірі 2 162 грн. 89 коп., колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції було встановлено, що витрати на лікування в сумі 2 162 грн. 89 коп. були відшкодовані винною особою ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_3 (а.с.139-142).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, а відтак не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» відхилити.

Рішення Гайсинського суду Вінницької області від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_5

Судді: /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

З оригіналом вірно: