Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1631/15-ц
Провадження № 2/674/767/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуюча - суддя Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці, цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3 сільської ради Хмельницької області

про визнання права власності на земельні

ділянки в порядку спадкування

(ціна позову 29716,68 грн.)

В С Т А Н О ВИВ :

10 листопада 2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Хмельницької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування (ціна позову 29716,68 грн.), посилаючись на те, що 18.03.2015 року помер її чоловік, ОСОБА_4 та відкрилась спадщина на належне йому майно.

Заповіт чоловік не залишав, тому спадщина відкрилась за законом. Спадкоємцями майна померлого першої черги за законом є позивачка, оскільки є дружиною померлого та їхні діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Позивачка в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки проживала з померлим та була зареєстрована з ним за однією адресою, їхні діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від прийняття спадщини відмовились, інших спадкоємців майна померлого, які би прийняли спадщину та претендували на неї, немає, а тому позивачка є єдиною спадкоємицею майна померлого, яка прийняла спадщину.

Спадковим майном після смерті чоловіка являються житловий будинок та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та території ОСОБА_3 сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області.

Позивачка отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в с.Лисець вул. Визволителів, 4 та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_3 сільської ради.

Окрім цього спадкового майна, чоловікові належали ще дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_3 сільської ради, які він успадкував після смерті 25.01.2009 року його матері ОСОБА_7 - земельна ділянка площею 0.11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:0116, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 972199, виданого Дунаєвецькою РДА 21.04.2008 року та земельна ділянка площею 1.64 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:0142, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №972198, виданого Дунаєвецькою РДА 21.04.2008 року.

Після смерті своєї матері, чоловік успадкував належні їй земельні ділянки та отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки, які були видані державним нотаріусом Дунаєвецької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 15.12.2010 року, але чоловік не зареєстрував на своє імя вказані земельні ділянки в управлінні Держкомзему.

Державний нотаріус 04.11.2015 року відмовила позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та винесла постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій з посиланням на таке: нотаріус не може видати свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відповідно до ст.182 та ст.1299 Цивільного кодексу України право на спадщину на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього права, а ОСОБА_4 за життя не зареєстрував на своє імя в управлінні Держкомзему у Дунаєвецькому районі Хмельницької області права власності на вказані земельні ділянки як спадкоємець, а тому змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позов підтримала і просила його задовольнити посилаючись на те, що чоловік позивачки отримав після смерті матері ОСОБА_7 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею по 1,6403 га та 0,1131 га, але не встиг зареєструвати земельні ділянки в управлінні Держкомзему у Дунаєвецькому районі Хмельницької області.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності, позов визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивачки, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 березня 2015 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Лисець по вул. Визволителів, 4 Дунаєвецького району Хмельницької області та земельні ділянки розміром 0,1131 га, 1,2875 га, 0,11 га та 1,64 га, які знаходяться на території ОСОБА_3 сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області.

Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем за законом, як дружина померлого, яка прийняла спадщину, отримавши 04 листопада 2015 року свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельні ділянки розмірами 0,1131 га та 1,2875 га, що належали померлому, житловий будинок знаходиться в с. Лисець по вул. Визволителів, 4 Дунаєвецького району Хмельницької області, земельні ділянки на території ОСОБА_3 сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, заведена спадкова справа №31-2015 від 24 квітня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, копіями свідоцтв про право на спадщину та оглянутою в судовому засіданні копією спадкової справи №31-2015.

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 листопада 2015 року державний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4, а саме на земельну ділянку площею 1.6403 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0142 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована території ОСОБА_3 сільської ради за межами населеного пункту Дунаєвецького району Хмельницької та на земельну ділянку площею 0.1131га, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0116 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані території ОСОБА_3 сільської ради за межами населеного пункту Дунаєвецького району Хмельницької області, оскільки померлий ОСОБА_4 за життя не зареєстрував на своє імя в управлінні Держкомзему у Дунаєвецькому районі Хмельницької області право власності на вказані земельні ділянки згідно ст. 182 ЦК України.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 грудня 2010 року, зареєстровано в реєстрі за № 1-1256 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 грудня 2010 року, зареєстровано в реєстрі за № 1-1254, які видані державним нотаріусом Дунаєвецької державної нотаріальної контори Хмельницької області ОСОБА_9 успадкував після смерті ОСОБА_7, померлої 25 січня 2009 року земельну ділянку площею 0,11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( кадастровий номер :03:001:0116), що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області та земельну ділянку площею 1,64 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( кадастровий номер :04:002:0142 ), що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області.

Статтею 1299 ЦК встановлено, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України (далі Кодекс) (у редакції до 01 січня 2013 року) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:

а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;

б) свідоцтвом про право на спадщину.

При набутті права власності на земельну ділянку на підставі цивільно-правової угоди щодо відчуження земельної ділянки чи свідоцтва про право на спадщину державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки.

На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід.

Відповідно до пункту 14 Порядку ведення Поземельної книги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 (втратив чинність з 01 січня 2013 року), у разі здійснення нотаріусом у встановленому законом порядку відмітки про перехід права власності на земельну ділянку на підставі цивільно-правового договору або свідоцтва про право на спадщину вносяться відомості до розділу 3 Поземельної книги «Земельна ділянка. Права власності, постійного користування». Дата внесення відомостей є датою державної реєстрації переходу права власності на земельну ділянку.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону до 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводилась територіальними органами земельних ресурсів.

За таких умов державний акт про право власності на земельну ділянку з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку, зробленою нотаріусом, та цивільно-правовий договір або свідоцтво про право на спадщину на підставі яких відбувся такий перехід до 01 січня 2013 року, є підставою для проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Згідно копій державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:0116, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 972199, виданого Дунаєвецькою РДА 21.04.2008 року виданого на імя ОСОБА_7 та державного акта на право власності на земельну ділянку площею 1.64 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:0142, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №972198, виданого Дунаєвецькою РДА 21.04.2008 року виданого на імя ОСОБА_7 видно, що на державних актах є відмітки нотаріуса про перехід права власності згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом цих земельних ділянок ОСОБА_4.

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 23.10.2015 року видно ,що вищезазначені земельні ділянки знаходяться на праві власності у ОСОБА_7.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Суд вважає, що ОСОБА_4 на час своєї смерті був власником земельних ділянок площею 0,11 га. і 0,1,64 га., які знаходяться на території ОСОБА_3 сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області і що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом та державних актів про право власності на земельні ділянки і його право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивачки.

Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем за законом і має право на оформлення спадщини та відповідне право власності на спадкове майно, а тому вимоги обгрунтовані і суд задовольняє їх.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.1216, 1218, 1225, 1261, 1268-1270, 1299 ЦК України, п. «г» ст. 81, ст.ст. 125, 126,152 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 1.6403 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0142 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_3 сільської ради за межами населеного пункту Дунаєвецького району Хмельницької та на земельну ділянку площею 0.1131 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0116 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_3 сільської ради за межами населеного пункту Дунаєвецького району Хмельницької області в порядку спадкування за законом після смерті 18.03.2015року ОСОБА_4, який успадкував вказані земельні ділянки після смерті 25.01.2009 року матері ОСОБА_7 згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №972198, виданого на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації від 02.08.2007 року № 818/2007-р та державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №972199, виданого на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації від 02.08.2007 року № 818 /2007-р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В. М. Артемчук