Провадження № 2/521/5259/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

при секретарі Малиш О.Л.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

11.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.04.2015 року приблизно о 07 год. 45 хв. гр. ОСОБА_2 у м. Одеса по вул. Академіка Філатова, керуючи автомобілем ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1, зіткнувся з його стоячим автомобілем Nissan Tiida, державний номер НОМЕР_2, тим самим, причинивши йому механічні пошкодження. Після цього відповідач, скоївши ДТП, втік з місця події. З приводу зазначеного ДТП співробітниками ДАІ відносно гр. ОСОБА_2 складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 та ст. 123 КУпАП.

За даними обставинами була винесена постанова Болградського районного суду Одеської області по справі №497/1221/15п від 04.06.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєні ним порушення законодавства України.

Автомобіль Nissan Tiida, державний номер НОМЕР_2, належить йому на праві приватної власності та зазнав механічних ушкоджень, усунення яких було оцінено в розмірі 3005 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 3005 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 3005 грн. та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього матеріальної шкоди в розмірі 3005 грн.

Представник відповідача ОСОБА_3 не заперечувала, щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 3005 грн.

Вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

02.04.2015 року о 07 год.45 хв. ОСОБА_2 в м. Одеса по вул. Академіка Філатова, керуючи автомобілем ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1, скоїв зіткнення зі стоячим автомобілем Ніссан, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, після чого залишив місце події (а.с.5)

Постановою Болградського районного суду Одеської області 04.06.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу (зв.б.а.с.5).

В судовому засіданні встановлено, що в результаті ДТП, яке сталося 02.04.2015 року з вини ОСОБА_2 було пошкоджено автомобіль позивача Nissan Tiida, державний номер НОМЕР_2, що підтверджується довідкою, виданою ІДПС взводу №1 ВДАІ м. Одеси (а.с.6).

З рахунку фактури № СФ-СФ00013709 від 31.07.2015 року (а.с.8) автомобіль позивача зазнав шкоди в розмірі 3005 грн.

Згідно змісту ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна фізичний особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка спричинила шкоду, при наявності вини.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Відсутність своєї вини відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України має доводити наявність шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права.

Згідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання якого створює підвищену небезпеку.

У п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з роз'ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року N 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. А коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана пошкодженням автомобіля в результаті ДТП з вини ОСОБА_2 в розмірі 3005 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213, 215, 223-225 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1, суму в розмірі 3005 (три тисячі пять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Якщо апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених ст. 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Рішення ухвалене і надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: