Справа № 573/2141/15-ц
Номер провадження 2/573/619/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

07 грудня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Свердличенко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2,- про стягнення заборгованості за кредитним договором

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2,- про стягнення

заборгованості за кредитним договором, - відмовити повністю.

Закрити провадження в частині позовних вимог, які вже були задоволені судом на підставі наказу Білопільського районного суду Сумської області № 2-н-142/2007р. від 06.09.2007 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Повний текст рішення буде виготовлено 08 грудня 2015 року.

Вірно: Суддя Білопільського райсуду : О.В. Кліщ

Номер провадження 2/573/619/15

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст рішення)

07 грудня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Свердличенко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2,- про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

25.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.03.2006 року станом на 27.08.2015 року у розмірі 19 468,44 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 1978,57 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 16 086,61 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,0 грн.; штрафу (процентна складова) - 903,26грн., від сплати якої на користь Банку відповідач у добровільному порядку ухиляється.

У судові засідання належним чином повідомлений позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи без участі його представника та що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала повністю, просила відмовити в задоволенні позовних вимог у зв'язку з закінченням терміну позовної давності, вказавши, що термін дії картки, яку вона загубила у 2007 році, закінчився наприкінці 2009 року і нову картку їй не видавали.

Суд, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що між сторонами у цій справі - Банком та відповідачем ОСОБА_2 укладений договір № б/н від 27.03.2006 року, за яким ОСОБА_2 27.03.2006 року отримала кредит у розмірі 2575.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Вказаний договір складається з заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг. Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами як шляхом внесення коштів на картку клієнта, так і шляхом списання Банком з інших рахунків клієнта. (а.с.5-12).

На підставі п. 3.1 Умов і правил надання банківських послуг для надання послуг, банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнтові карти, їх вид та строк дії визначений у заяві та в пам'ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі заяви "Відмітки банку".

Згідно з п. 3.4 Умов і правил надання банківських послуг, клієнт або його довірена особа використовують платіжні карти в розмірі платіжного ліміту відповідного картрахунку, як засіб для безготівкових розрахунків за товари та (послуги), для перерахування коштів з картрахунків на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівки в касах банку, фінансових установах, через банкомати і здійснення інших операцій, передбачених угодою сторін та діючим законодавством України.

Пунктом 3.5 Умов і правил надання банківських послуг порядок, здійснення платіжних операцій з використанням платіжних карт, а також порядок отримання кредиту, регулюється діючим законодавством України, нормами Міжнародних платіжних систем, цим договором, умов і правил надання банківських послуг та тарифами банку.

Згідно з п. 6.5 Умов і правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, за перевитрачання платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

На підставі п. 6.6 Умов і правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний у випадках невиконання зобов'язань по договору, на вимогу Банку виконувати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплаті винагороди банку.

Згідно з п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний заплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми позову.

На виконання умов вищеназваного договору, відповідач отримала картку (а.с.6) .

Згідно інформації Банку про картку/рахунок ОСОБА_2О, дата відкриття карти і отримання карти і пін-кода 27.03.2006 року.

При оформлені кредитної картки відповідач ОСОБА_2 була ознайомлена з умовами і правилами надання банківських послуг, про що свідчить її підпис у заяві та погодилася з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами (а.с.6). Крім того, до позовної заяви представником позивача надано розрахунок, в якому відображається рух коштів по картрахунку (а.с.4-5).

Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.

На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно із Умовами і правилами надання банківських послуг мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань позичальника, які щомісячно підлягають сплаті позичальником на протязі строку дії картки.

Відповідно до п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, зазначений договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонгується на такий саме термін.

В силу вимог п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операції по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Пунктом п. 5.4 Правил користування кредитною карткою встановлено, що строк погашення кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії) у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (поле MONTH).

Згідно із п. 9.4 Умов і правил надання банківських послуг у разі наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі шести місяців, картка закривається, наступне відновлення дії карти можливо тільки після повного погашення заборгованості клієнтом.

Банком в ході розгляду справи не було надано суду належних допустимих доказів щодо продовження строку дії кредитного договору, а також, що після закінчення строку дії платіжної картки відповідач продовжувала нею користуватись, або отримувала у Банку нову кредитну картку, а також щодо наявності грошових коштів на картковому рахунку.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 27.03.2006 року, останній платіж на погашення кредиту відповідачка внесла 18.10.2006 року (а.с.4,5). З відповідним позовом до суду ОСОБА_1 звернувся лише 25 вересня 2015 року (а.с.2).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа №6-14 цс 14), яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Таким чином, граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

Відповідачкою заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, та зазначено, що останній платіж нею було здійснено 18.10.2006 року, проте з позовом до суду за захистом свого права ОСОБА_1 звернувся 25.09.2015 року(а.с.2), тобто після спливу трирічного строку позовної давності.

В силу вимог ст. 267 ч. 5 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Однак, Банк клопотання про поновлення йому строку звернення до суду з будь-яких поважних причин перед судом не заявляв.

Як встановлено судом у цій справі, має місце судовий наказ Білопільського районного суду Сумської області № 2-н-142/2007р. від 06.09.2007 року, виданий за заявою Банку про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 3094 грн.20 коп. Однак, Банк повторно звернувся до суду першої інстанції з вимогою про стягнення вищезазначеної заборгованості з відповідача у цій справі на підставі вищезазначеного позову.

Так як зазначені обставини встановлені судом під час розгляду справи по суті, суд на підставі ч.1 п.2 ст. 205 ЦПК України закриває провадження у цій справі у частині позовних вимог, які вже буди задоволені судом на підставі наказу Білопільського районного суду Сумської області № 2-н-142/2007р. від 06.09.2007 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,14,60,74,88, 205,209-215 ЦПК України, ч.4 ст.267 ЦК України,суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2,- про стягнення

заборгованості за кредитним договором, - відмовити повністю.

Закрити провадження в частині позовних вимог, які вже були задоволені судом на підставі наказу Білопільського районного суду Сумської області № 2-н-142/2007р. від 06.09.2007 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: