Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2015 року смт. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Грузман Т.В, секретаря судового засідання Полуботько Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позові вказав, що відповідно до укладеного 28.04.2006 року кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач за договором свої обов»язки виконав, разом з тим, відповідач не виконав своїх зобовязань за кредитною угодою, в звязку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 30.06.2015 року становить 107535,48 грн. та складається з: 20258,59 грн. заборгованості за кредитом, 85030,39 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2246,50 грн. заборгованість з пені та комісії за користування кредитом. Від цієї суми віднімається сума 24126,06 грн., яку було стягнуто з відповідача згідно судововго наказу Гребінківського районного суду Полтавської області від 11.08.2008 року та різниця становить 83409,42 грн. Також відповідачеві нараховано згідно п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 4170,47 грн. штраф, як процентна складова. Таким чином заборгованість до стягнення становить 88079,89 грн., яку прохає стягнути на користь банку разом із судовими витратами.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, направив на адресу суду клопотання в якому просив суд дану справу розглянути без його участі, а позов задовольнити. Відповідач ОСОБА_1 до суду не з»явився, але направив суду заяву згідно якої позовні вимоги не визнає та прохає застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності , так як останній платіж за карткою було здійснено у грудні 2007 року, а отже з вказаної періоду слід обчислювати строк позовної давності.

Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Судом встановлено, що 28.04.2006 року між КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 25 000 гривень 00 коп. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За даними заяви, яка слугує договором вказано, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Згідно змісту вказаної заяви відповідач ознайомився і погодився з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку.

Відповідач не виконав своїх зобовязань за кредитною угодою, в звязку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 30.06.2015 року становить 107535,48 грн. та складається з: 20258,59 грн. заборгованості за кредитом, 85030,39 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2246,50 грн. заборгованість з пені та комісії за користування кредитом. Від цієї суми віднімається сума 24126,06 грн., яку було стягнуто з відповідача згідно судововго наказу Гребінківського районного суду Полтавської області від 11.08.2008 року та різниця становить 83409,42 грн. Також відповідачеві нараховано згідно п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 4170,47 грн. штраф, як процентна складова. Таким чином заборгованість до стягнення становить 88079,89 грн., яку прохає стягнути на користь банку разом із судовими витратами.

Взаємовідносини, що склались урегульовані слідуючими нормами законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 546 ЦК України, передбачено виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частиною 1 ст. 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до пункту 6.4 умов і правил надання банківських послуг у разі незгоди зі змінами правил чи тарифів обов'язок клієнта пред'явити банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, яка утворилась перед банком, у тому числі й заборгованість, яка утворилась упродовж 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. Пунктом 8.6 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Як вбачається з умов та правил надання банківських послуг, зокрема, п. 9.3, картрахунки відкриті на невизначений строк за виключенням умов, передбачених в п.п. 9.6, 9.7 даних умов. Пунктом 9.12 передбачено, що договір дії 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя карти про закриття картрахунку, а також за умови наявних грошових коштів на картрахунку для сплати послуг за виконання розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії), та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором (п. 3.1.3 розділу ІІ «Правила користування платіжною карткою»).

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно ч.2 ст. 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. За ч.3 даної статті передбачено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Згідно зі статтею 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Враховуючи докази, які було надано позивачем, судом встановлено, що останній платіж здійснено відповідачем у грудні 2007 року в розмірі 5000 гривень, що підтверджено банком у наданому суду розрахунку (а.с. 7-8), із вказаного часу починається перебіг позовної давності. З урахуванням того, що відповідно до судового наказу Гребінківського районного суду Полтавської області 11 серпня 2008 року по справі № 2-н-135/08 р. було прийнято рішення про стягнення з відповідача частини заборгованості за кредитом, який набрав чинності з 24.09.2008 року, то з вказаної дати слід також обчислювати строк позовної давності, який був перерваний у зв»язку зі зверненням позивача до суду. Після переривання перебіг позовної давності починається заново та обчислювати його слід також у межах трирічного строку. Разом з тим, позивач звернувся до суду лише 22.09.2015 року, що є за межами трирічного строку позовної давності.

Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України від 19 березня 2014 року по справі №6-14 цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

На підставі зазначених правових висновків, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 1, 256-268, 526, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10-11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 222, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.В. Грузман