Справа № 502/1913/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тюміна О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кілія Одеської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадщину

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог, в позовній заяві зазначила, що житловий будинок в АДРЕСА_1 належав до складу колгоспних дворів. Членами колгоспного двору були ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер батько позивачки - ОСОБА_2, який на день смерті проживав в АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_2залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку в АДРЕСА_1. Спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, як спадкоємець за законом прийняла дружина ОСОБА_3, шляхом вступу в управління та володіння майном, як на той час вимагало чинне законодавство.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла мати позивачки - ОСОБА_3, яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку в АДРЕСА_1. ОСОБА_3 за життя залишила на ім'я позивача заповіт.Спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року, як спадкоємець за заповітом позивач прийняла шляхом звернення до нотаріальної контори.

Під час звернення до нотаріуса, позивачу було надано роз'яснення щодо того, що право власності на вказаний житловий будинок не зареєстровано, правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавців відсутні, тому видати свідоцтва про право на спадщину неможливо, та рекомендовано вирішувати це питання в судовому порядку.

Позивач, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явилася, представник подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, до суду не з'явився, надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

В зв'язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши докази, надані сторонами у справі, та розглянувши справу в межах позовних вимог, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що житловий будинок в АДРЕСА_1, належав до складу колгоспних дворів. Членами колгоспного двору були ОСОБА_2, 1940 р.н. та ОСОБА_3, 1942 р.н., що підтверджується довідкою Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області № 442 від 06.08.2012 року. /а.с. 12/

Згідно матеріалів технічної інвентаризації житловий будинок АДРЕСА_1, в цілому складається з: літ. А - житловий будинок, літ. Б - кухня, літ. В - гараж, літ. Г - сарай, літ. Д - убиральня, №1-5, І - надвірні споруди. /а.с. 13-15/

Відповідно довідки комунального підприємства «Районне бюро технічної інвентаризації» від 06.08.2015 № 515 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, не зареєстровано. /а.с. 16/

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого Старотроянівською сільською радою Кілійської району Одеської області 14 листопада 1967 року. /а.с. 6/

Зміна позивачем прізвища підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №9 від 04.02.2014 року (прізвище «ОСОБА_6»), свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області 12.06.1996 року (прізвище «ОСОБА_6»), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №3 від 23.01.2014 року (прізвище «ОСОБА_7»), свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області 12.01.2008 року (прізвище «ОСОБА_7»), свідоцтвом про шлюб серії, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 27.12.2014 року (прізвище «ОСОБА_8»). /а.с. 7-11/

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області 27.02.2014 року. /а.с. 17/

Відповідно до довідки Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області №591 від 23.10.2013 року ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1, з 1981 року до дня смерті. На день його смерті за вказаною адресою постійно проживала та була зареєстрована дружина померлого - ОСОБА_3, 1942 р.н. /а.с. 18/

Як вбачається з листа Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 05.11.2015 року №262/01-16 після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, спадкова справа не заводилася, в передбачений законом термін (6 місяців з дня відкриття спадщини) до Кілійської державної нотаріальної контори ніхто не звертався. /а.с. 31/

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданого Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 29.12.2011 року /а.с. 19/

Відповідно до довідки Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області №441 від 06.08.2012 року ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1, з 1963 року до дня смерті. На день її смерті за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав. /а.с. 20/

Відповідно до заповіту, посвідченого 22 листопада 2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Алексєєвою О.В. за №2123, ОСОБА_3 усе своє майно заповіла ОСОБА_5. /а.с. 21/

Відповідно до листа Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 05.11.2015 року№262/01-16 після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, спадкова справа №222/2012 була заведена 27 липня 2012 року за заявою про прийняття спадщини від імені спадкоємця за заповітом на все спадкове майно, ОСОБА_1. Інших заяв не надходило. /а.с. 31/

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачової Н.М. від 21.08.2015 року №154/01-16 оформлення свідоцтва про право на житловий будинок в порядку спадкування не можливо в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця. /а.с. 25/

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спадкодавець позивача є власником житлового будинку АДРЕСА_1, але правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця відсутні, що є підставою для встановлення факту належності будинку спадкодавцю на праві власності.

При вирішенні справи судом враховано відповідні положення законодавства.

У відповідності до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого їх встановлення.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

Згідно ст.. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вимогами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ст. 120 ЦК України ( редакції 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності, тобто без визначення часток.

Стосовно порядку спадкування Пленум Верховного Суду України у Постанові № 4 від 24.06.1983 року роз'яснив, що в разу смерті члена колгоспного двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Оскільки право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени колгоспного двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, а розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, але отримати нотаріальне свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів, тобто встановлена наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1, який в цілому складається з: літ. А - житловий будинок, літ. Б - кухня, літ. В - гараж, літ. Г - сарай, літ. Д - убиральня, №1-5, І - надвірні споруди, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. Г. Тюмін