справа №176/550/15-ц
провадження №2/176/747/15
РІШЕННЯ

Іменем України

24 листопада 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

при секретарі Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтоводської міської ради про визнання права власності на ? частку житлової квартири в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом та уточнивши свої позовні вимоги просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлової квартири АДРЕСА_1, після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, який помер 30 серпня 2014 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вказана квартира придбана нею та чоловік у переод шлюбу та приватизована у спільну сумісну власність. Після смерті чоловіка вона, як спадкоємиця першої черги за законом, у встановлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття у спадок належної померлому ? частки квартири .Однак, нотаріус не видає їй свідоцтво про право на спадщину, посилаючись на те, що після приватизації квартири не вчинені передбачені законом дії щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно

Позивач та представник відповідача, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились. У наданих до початку розгляду справи заявах ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності від 02.09.2015 року № 4/4-507-01-16, просять судове засідання проводити за їх відсутності, при цьому позивач позовні вимоги підтримує, а представник відповідача, не заперечує проти задоволення позову.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про одруження серії ЯФ № 679206 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 одружились 10 грудня 1955 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 437 (а.с.9).

Відповідно свідоцтва про право власності на житло, 14 березня 1994 року Міський комітет приватизації посвідчив, що квартира за адресою АДРЕСА_2 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

30 серпня 2014 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис про смерть №584 від 01.09.2014 року виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.10).

Після смерті свого чоловіка ОСОБА_1 за місцем відкриття спадщини подала до Жовтоводської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. Однак, державний нотаріус Жовтоводської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 постановою від 10 березня 2015 рок відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину зазначеної квартири після смерті 30 серпня 2014 року чоловіка ОСОБА_2. При цьому, причиною такого рішення вказано не подання відповідних правовстановлюючих документів на нерухоме майно, які необхідні для вчинення нотаріальних дій (а.с. 11).

При цьому, за інформацією КП "Жовтоводське міжміське бюро технічної інвентаризації" №87 від 04 березня 2015 року, право власності на квартиру АДРЕСА_3 станом на 31 грудня 2012 року не зареєстровано (а.с. 12).

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті чоловіка. У звязку із цим нотаріусом прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зокрема зазначено, що «ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві…». Однак, спадкоємець ОСОБА_1 після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини не надала відповідних правовстановлюючих документів на нерухоме майно, які необхідні для вчинення нотаріальних дій, що унеможливлює видання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 1258, ст. 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а саме у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до 4.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч.1,2 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачами, суд відносить за їх рахунок.

На підставі викладеного і ст. ст. 328, 392, 1218 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61,88, 208, 209, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Жовтоводської міської ради про визнання права власності на ? частку житлової квартири в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на ? частину житлової квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого 30 серпня 2014 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська