233 № 233/1596/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Наумик О.О., при секретареві Сухоставець Т.А.,за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у поданій ним до суду 06.04.2015 р. позовній заяві просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном шляхом визнання ОСОБА_3, 19.08.1983 р. н. такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1,

пославшись на таке:

18 березня 2003 року ним було приватизовано квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

08.05.2012 р. шлюб між ним і відповідачкою було розірвано.

Вспірному житловому приміщенні відповідачка не проживає з лютого 2012 року, в ньому відсутні речі відповідачки, за комунальні послуги вона не сплачує.

Положення ст.ст.317,319 Цивільного кодексу України передбачають право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.150 ЖК України, ст.383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст.155 ЖК України, ст.321 ЦК України громадянин не може бути позбавлений права власності на своє майно чи обмежений в його здійснення.

Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійснення права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

У судовому засіданні позивач, його представник позов підтримали, просили заявлені позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка, допитана з приводу заявлених позовних вимог в порядку судового доручення, позов не визнала, пославшись на те, що свого житла вона не має, зареєструватися їй нема де. Її відїзд є тимчасовим. Після повернення їй нема де жити.

Заслухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази у справі, суд дістає таких висновків:

Спірне житло розташоване у квартирі АДРЕСА_1, яка є власністю позивача внаслідок приватизації, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 18.03.2003 р., видане відділом приватизації при міському комунальному підприємстві ЖЕУ, яке зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 03.06.2003 р., а також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.06.2003 р. (копії в матеріалах справи на а.с.8,9).

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.07.2002 р.

08.05.2012 р.шлюб між сторонами було розірванорішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області (а.с10).

В належній позивачу квартирі відповідачка зареєстрована (а.с.15), проте вспірному житловому приміщенні не проживає з травня 2012 року, за комунальні послуги не сплачує, що підтверджують акти КП «СЕЗ» від 30.08.2012 р., від 01.11.2012 р., від 28.11.2013 р., 02.04.2015 р. і що не спростовано відповідачкою, та на поважність причин чого нею не зазначено.

За вимогами ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню за тих підстав, що відповідач не користується спірним житловим приміщенням понад встановлений діючим законодавством строк без поважних причин, про що свідчить сукупність наданих доказів по справі, у зв'язку з чим на підставі ст.405 ЦК України має бути визнаний таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженніДьоміним ОСОБА_4 належним йому майном шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщення у квартирі АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі відсутності сторони у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя