№ провадження 2/646/2362/2015
У Х В А Л А

Іменем України

09.12.2015 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Шелест І.М., за участі секретаря Агаркової Ю.В., , розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, в обґрунтування позову зазначила, що їй як співвласниці з нині покійним чоловіком, ОСОБА_4, належить частка у праві власності на житлову квартиру №6, розташовану за адресою АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 01.11.1993 за реєстраційним номером №9-93-14633 та зареєстрованого у Державному комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 18.11.1993 за реєстровим номером №П-9-178.

Співвласники цієї квартири перебували у шлюбі до смерті ОСОБА_4, тобто до 20.11.2010 року.

Проте її право власності на зазначену житлову квартиру не визнається відповідачем ОСОБА_1 , яка вважає, що саме вона є власником квартири за адресою АДРЕСА_1.

09.07.2015 ОСОБА_3 було подано запит до державного реєстратора прав власності на нерухоме майно з метою підтвердження її права власності на квартиру, що є предметом спору у цій справі.

Як виявилося, право власності на квартиру зареєстровано за відповідачем на підставі Договору довічного утримання, укладеного 29.06.2002 року.

Відповідно до рішення апеляційного суду Харківської області від 30.09.2015 року у справі №646/113/15-ц, цей договір було укладено з тими порушеннями вимог закону, чинного на момент укладення, при яких недійсність угоди вважається встановленою законом. Судом констатовано нікчемність зазначеного договору.

Тому позивач просила визнати за нею ? частку у праві власності на квартиру № 6 за адресою: АДРЕСА_2; зняти заборону на відчуження на квартиру за адресою АДРЕСА_3, зареєстрованої у реєстрі приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за №4 при укладенні договору довічного утримання від 29.06.2015 року та покласти витрати по сплаті судового збору на відповідача.

У попередньому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 надав заяву про зупинення провадження у справі у звязку з тим, що ОСОБА_1 оскаржене рішення Апеляційного суду Харківської області від 30.09.2015р. по справі №646/113/15-ц. Підставою оскарження стало порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків викладених у резолютивній частині рішення, а саме відмови у розірванні договору довічного утримання, обґрунтуванню, викладеному у мотивувальній частині рішення.

Відповідно до ухвали від 30.10.2015р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ ухвалив відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання. Вважає не можливим розгляд даної справи до закінчення касаційного провадження у справі про розірвання договору довічного утримання.

Крім того, одночасно в провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться справа №646/1815/15-ц за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Орган опіки та піклування адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки у відношенні ОСОБА_3 На даний час у справі проведено судово психіатричну експертизу, відповідно до висновку експерта № 635 від 21.07.2015 року ОСОБА_6 потребує проведення стаціонарної судово психіатричної експертизи, яка до теперішнього часу не призначена у звязку із хворобою одного з народних засідателів.

Таким чином, представник відповідача вважає, що у випадку визнання ОСОБА_3 недієздатною наступлять правові наслідки, передбачені чинним законодавством України: а саме: буде припинений договір доручення, на підставі якого було подано позовну заяву по даній справі, а також недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину.

Тобто у випадку визнання ОСОБА_3 недієздатною, суд буде зобов'язаний розглянути питання про залишення позову без розгляду.

Тому просив зупинити провадження у справі до вирішення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в касаційному провадженні справи № 646/113/15ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання та до вирішення Червонозаводським районним судом м. Харкова справи № 646/1815/15-ц за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Орган опіки та піклування адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки у відношенні ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про зупинення провадження у справі з огляду на те, що їх позов обґрунтовується не лише рішенням апеляційного суду Харківської області, яким констатовано недійсність правочину, позивач вважає, що була порушена процедура посвідчення договору довічного утримання, договір посвідчений приватний нотаріусом, який не мав на це повноважень. Також вважав, що розгляд справи про визнання ОСОБА_3 недієздатною не впливає на розгляд даної справи.

Вислухавши сторони, суд прийшов до наступного.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

У даному випадку, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України, розгляд справи зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням , від якого належить вирішення справи.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 30.09.2015р. у справі №646/113/15-ц, на яке посилається у клопотанні відповідач, відповідно до ст. 319 ЦПК України, набрало законної сили з моменту його проголошення.

Тому, з огляду на наведені обґрунтування позову ОСОБА_3 щодо нікчемності правочину договору довічного утримання, наведені вище положення цивільно процесуального законодавства оскарження судового рішення в касаційному порядку не є підставою для зупинення розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності.

Що стосується клопотання про зупинення розгляду до завершення розгляду справи за заявою ОСОБА_1, про визнання ОСОБА_3 недієздатною та встановлення опіки над останньою, результати розгляду якої стануть підставою для припинення договору доручення на підставі якого було подано позовну заяву, тобто буде припинено повноваження представника ОСОБА_3 і суд буде зобовязаний розглянути питання про залишення позову без розгляду.

Суд вважає, що зазначені представником позивача доводи для зупинення провадження у справі з цієї підстави не свідчать про те, що не можливо розглянути справу за позовом ОСОБА_3 про визнання права власності до розгляду справи про визнання її недієздатною. Предметом дослідження у справі за позовом ОСОБА_3 є наявність або відсутність правових підстав визнання за нею права власності.

Позивач ОСОБА_3 на даний час, поки це не встановлено рішенням суду, має повну цивільну дієздатність. Так, відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду. Тому правові наслідки, на які посилається представник відповідача, можуть бути застосовані тільки після набрання чинності рішенням суду про визнання ОСОБА_3 недієздатною.

Тому суд вважає, що наведені у клопотанні доводи не є підставою для зупинення провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 201, п. 3 ч. 1 ст. 203, ст.ст. 208, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції про визнання права власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.М. Шелест