01.12.2015 637/948/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2015 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н.

за участю секретаря - Кучер А.Ю.

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні правом власності, шляхом зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2015 року позивачі звернулись до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні правом власності, шляхом зняття сотенного з реєстрації.

В судовому засіданні позивачі просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив , що згідно свідоцтва про право власності йо та його дружині належить по ? частині житлового будинку за №11, розташованого по вул.Садовій в с.Миропілля Шевченківського району Харківської області. В 2005 році їх донька зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 відповідачем по справі, який було розірвано 2015 році. З травня 2015 року відносини між ОСОБА_3 та їх донькою припинились , у звязку з тим,що останній знайшов іншу жінку. Остаточно в вересні 2015 року відповідач зібравши свої речі виїхав до іншого місця проживання де і мешкає по теперішній час. На їх прохання добровільно знятися з реєстрації за адресою вул. Садова, 11 с.Миропілля Шевченківського району Харківської області, відповідач відповіді не надав.

На теперішній час позивачі не мають змоги в звязку з реєстрацією ОСОБА_3 на свій розсуд розпорядитися своєю власністю, а також позбавлені можливості оформити субсидію .Тому звернулись до суду та просять визнати ОСОБА_3 таким , що втратив право на користування житловим приміщенням що їм належить, та усунути перешкоди в користуванні правом власності, шляхом зняття його з реєстрації.

ОСОБА_2 підтримала пояснення чоловіка та прохала позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання відповідач не зявився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про судові виклики, крім того , відповідач не мешкає за адресою реєстрації про розгляд справи йому було повідомлено через газету «Слобідський край» від 26 листопада 2015 року за №141 (22261), але до суду останній не зявився, поважної причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши позивачів, свідків, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок ,виданого виконкомом Безмятежанської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 6 вересня 1995 року, ОСОБА_1, ОСОБА_2 належить по ? частині ,житлового будинку №11, розташованого по вул.Садова в с.Миропілля Шевченківського району Харківської обалсті.

Відповідно довідки №02-24/396 Безмятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 10 вересня 2015 року, в вищезазначеному будинку значаться зареєстрованими: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 голова господарства, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - дружина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 донька, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 онука, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 бабуся онуки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 зять.

З заяви та поштових фіскальних чеків від 11 вересня 2015 року вбачається, що відповідач за справою повідомлявся позивачами про добровільне зняття з реєстрації з вищезазначеного будинку ,так як мешкає за іншою адресою ,з іншої родиною за адресою в с.м.т.Шевченкове Харківської області по вул. Безмєнова, 2.

В судовому засіданні свідки: ОСОБА_8, ОСОБА_9, підтвердили факт того ,що ОСОБА_3 був чоловіком доньки позивачів, після розлучення , забрав свої особисті речі переїхав до іншого постійного місця проживання ,до іншої жінки, речей ,які належать відповідачу в будинку немає.

Таким чином судом встановлено, що відповідач зареєстрований в будинку що належить позивачам але фактично , добровільно виїхав в верені 2015 року на інше постійне місце проживання .

Будь яких відомостей про поновлення свого порушеного права на проживання в вищевказаному будинку , відповідачем суду не надано.

За правилами ст.107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Враховуючи наведенні доводи суд дійшов до висновку ,що відповідач ,добровільно, виїхавши на інше місце проживання, втратив права користування зазначеним приміщенням.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ст.150 Житлового кодексу України, особи, які мають в приватної власності житловий будинок, (частину житлового будинку), квартиру, користуються ним, (нею) для особистого проживання та проживання членів родини, та мають право розпоряджатись цією власністю за своїм бажанням (продавати, дарити, заповідати, надавати в оренду, укладати угоди).

Статтею 41 Конституцією України передбачено , що право власності є непорушним.

За правилами ст. 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа , має право звернутися за захистом свого порушеного ,невизнаного або оспорюванного цивільного права, особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оцінивши надані докази у їх сукупності , надавши їм належну правову оцінку , також враховуючи той факт ,що реєстрація відповідача порушує Конституційне право позивачів на користування та розпорядження своєю власністю на свій розсуд ,з умов виваженості та справедливості, суд вважає,що позовні вимоги позивачів є доведеннями та такими ,що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10 - 11, 212-215, 208 233, ЦПК України, ст.ст.15,16 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 107,150 Житлового кодексу Української РСР, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні правом власності, шляхом зняття з реєстрації - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 таким, що втратив право на користування житловим будинком №11, розташованого по вул.Садова с.Миропілля Шевченківскього району Харківскьої області.

Усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження ОСОБА_1, ОСОБА_2, житловим будинком №11, розташованого по вул.Садова с.Миропілля Шевченківскього району Харківскьої област, шляхом зняття з реєстрації за вищезазначеною адресою ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ