У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОнищенко О.І.,
суддів:Кузюри Л.В., Харечко Л.К.,
при секретарі:Шкарупі Ю.В.,
за участю:представника позивача ОСОБА_5,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Регіонального відділення фонду державного майна України по Чернігівській області, Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про звільнення від орендної плати за користування приміщенням та повернення безпідставно набутого майна, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 жовтня 2015 року позовну заяву ОСОБА_6 до Регіонального відділення фонду державного майна України по Чернігівській області, Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про звільнення від орендної плати за користування приміщенням та повернення безпідставно набутого майна повернуто позивачу для подачі для належного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 жовтня 2015 року та постановити ухвалу про передачу його позовної заяви до Деснянського районного суду Чернігівської області для продовження розгляду, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу не врахував того, що спір між ним та регіональним відділенням фонду державного майна України по Чернігівській області, Головним територіальним управлінням юстиції в Чернігівській області виник у зв'язку з виконанням договірних відносин, а саме відносин, які виникають у зв'язку з виконанням зобов'язань за договором оренди, а не спір щодо нерухомого майна, тому позов повинен пред'являтись за місцезнаходженням юридичної особи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала судді залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_6 для подачі до належного суду, суд першої інстанції послався на ч. 1 ст. 114 ЦПК України та зазначив, що справа не підсудна Деснянському районному суду м. Чернігова, оскільки позивач просить звільнити його від орендної плати за користування нежитловим приміщенням на другому поверсі двоповерхової адмінбудівлі, яка розміщена за адресою: Чернігівська область, м. Носівка, вул. Вокзальна, 6, що перебуває на балансі Головного управління юстиції в Чернігівській області, що не відноситься до територіальної підсудності Деснянського районного суду м. Чернігова.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.10.2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до регіонального відділення фонду державного майна України по Чернігівській області, Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про звільнення від орендної плати за користування приміщенням та повернення безпідставно набутого майна (а.с.1-4).

Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходження майна або основної його частини.

Відповідно до роз'яснень викладених в п.42 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать , у тому числі , і земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна. З наведеної постанови також вбачається, що позови про право володіння чи користування нерухомим майном є позовами з приводу нерухомого майна.

Позивач посилається на те, що його позов стосується виконання зобов'язань за договором оренди, а не нерухомого майна, проте зазначене твердження є помилковим.

Згідно з ч.1 ст. 190 ЦК України, майном, як особливим об'єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки, а відповідно до ч. 2 зазначеної статті майнові права визнаються речовими правами.

При визначенні підсудності суди не повинні допускати звуження визначеного ч.1 ст. 114 ЦПК України критерію віднесення позовів до виключної підсудності шляхом обмеження його визначенням лише предмета (об'єкта) позову, оскільки у такому випадку втрачається сама можливість чіткого застосування правил виключної підсудності за позовами, що виникають з приводу нерухомого майна.

Правила виключної підсудності стосуються позовів щодо будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно, у тому числі і права на отримання орендної плати та стягнення заборгованості по ній, звільнення від орендної плати та стягнення безпідставно набутої орендної плати.

Виходячи з того, що нерухоме майно є об'єктом правовідносин, а не предметом спору, суддя, повертаючи позовну заяву, правильно застосував норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та базуються на невірному тлумаченні норм чинного законодавства України.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд на підставі п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала судді залишенню без змін, оскільки її постановлено з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: