Справа № 559/1839/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Юзьвяк Б.Г.

при секретарі Свирида М.І.

за участю адвоката ОСОБА_1 (представник позивача)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про розірвання спадкового договору

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування позову позивач посилається на наступне. 25 жовтня 2010 року між позивачем з однієї сторони та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з іншої сторони, було укладено спадковий договір, який було посвідчено державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_5

За умовами цього Договору (п.1) ОСОБА_6 передає після своєї смерті у власність набувачів в рівних частках кожному належну йому на праві приватної власності 309/1000 частку житлового будинку №16 по вул.Лугова в м.Дубно Рівненської області.

У свою чергу, згідно з пунктом 6 Договору набувачі майна (ОСОБА_3 і ОСОБА_4) зобов'язувалися щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця надавати відчужувачу майна (ОСОБА_2) грошову винагороду в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для власних потреб; протягом весінньо-осіннього періоду власними силами або з допомогою залучених осіб обробляти земельну ділянку, на якій знаходиться будинок, вживати заходів зі знищення бур'янів, шкідників садово-огородніх культур; забезпечувати відчужувача згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості; в разі смерті відчужувача поховати його у м.Дубно Рівненської області з дотриманнням правосласного християнського обряду.

Пунктом 7 даного Договору передбачено, що право власності на вказаний у договорі житловий будинок переходить до набувачів майна в разі виконання ними умов договору.

Однак всупуреч зазначеним домовленостям, що закріплені в договорі, жоден з набувачів майна ніколи не виконував умов згаданого спадкового договору. Після укладення договору набувачі виявляли до ОСОБА_2 зневажливе ставлення, неодноразово ображали його нецензурними словами і проклинали. Ніхто з них ніколи не надавав грошової допомоги, про яку йдеться в договорі, не купував ліків. Набувачі не господарювали належним чином на прибудинковій земельній ділянці, а лише влаштовували в будинку гулянки та п'янки. Неодноразово вказані особи вимагали від ОСОБА_2 грошові кошти, а коли відчужувач виявляв бажання розірвати договір довічного утримання, залякували його, погрожуючи розправою.

Один з набувачів - ОСОБА_4 помер 26 листопада 2014 року. Спадкоємців по собі він не залишив. За змістом ч.1 ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника.

Абзацом 7 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснено, що у разі смерті набувача спадковий договір вважається припиненим. Таким чином, відносно одного з набувачів майна - ОСОБА_4 даний спадковий договір вже є припиненим.

Інший набувач - ОСОБА_3 і надалі продовжує невиконувати умови спадкового договору. В ті періоди коли ОСОБА_2 проживав у вказаному будинку, ОСОБА_3 навіть проганяв його звідти, незважаючи на те, що позивач досі лишається власником житла.

ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, влаштовує у будинку дебоші. Чекати від цієї людими можна що завгодно, він навіть погрожував підірвати цей будинок. Таким чином відповідачі своєю поведінкою повністю підтвердили відсутність у них намірів виконувати укладений спадковий договір, а за таких умов він повинен бути розірваний. З огляду на викладені доводи позивач просить розірвати спадковий договір від 25.10.2010 року, що був укладений між ним та ОСОБА_4 і ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 є її колишнім чоловіком, а ОСОБА_2 свекром. Проживає вона з ним в одному будинку, лише в другій частині. Їй відомо, що між свекром та чоловіком було укладено договір спадкового утримання. Але ОСОБА_3 ніяких зусились до виконання цього договору не приймав. Він не допомагав своєму батькові нічим абсолютно, не доглядає ні за будинком ні за господарством, будинок нищиться. Свекор є людиною похилого віку, хворіє на діабет, має підвищений тиск, тож потребує ліків і догляду. Але і в цьому плані син ОСОБА_8 йому такої допомоги не надає. Мало того, ще й погано ставиться до свого батька, ображає його, нецензурно лається, веде аморальний спосіб життя, через що не раз викликали міліцію.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що приходиться внуком для позивача і сином для відповідача і проживає в цьому ж будинку в іншій половині. Знає що між дідом та батьком було укладено спадковий договір, за яким батько мав би доглянути діда до смерті. Але жодної допомоги батько для діда не давав ні грошима, ні працею ні медикаментами, хоча дід потребує такої допомоги як особа похилого віку. За господарством батько теж не доглядає, а цілими днями на протязі тривалого часу пиячить з друзями, ніде не працюючи.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що проживає з ОСОБА_7 в громадянському шлюбі і живе в другій частині будинку по вул.Лугова,16 в м.Дубно більше 10 років. Ніякої, ні грошової допомоги, ні будь якої іншої ОСОБА_3 своєму батькові ніколи не надавав, а ще навпаки вимагав у батька гроші. Коли батько приїзджав додому, то ОСОБА_3 бувало й виганяв його з дому, говорячи, що якщо не привіз грошей, небуло й чого їхати додому.

25 жовтня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було укладено спадковий договір.

Відповідно до цього Договору сторони брали на себе певні зобов'язання.

Так відповідно до п.1 Договору ОСОБА_6 передає після своєї смерті у власність набувачів (ОСОБА_3 та ОСОБА_4) в рівних частках кожному належні йому на праві приватної власності 309/1000 частки житлового будинку №16 по вул.Лугова в м.Дубно Рівненської області.

У свою чергу, згідно з пунктом 6 Договору набувачі майна (ОСОБА_3 і ОСОБА_4) зобов'язувалися щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця надавати відчужувачу майна (ОСОБА_2) грошову винагороду в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для власних потреб; протягом весняно-осіннього періоду власними силами або з допомогою залучених осіб обробляти земельну ділянку, на якій знаходиться будинок, вживати заходів зі знищення бур'янів, шкідників садово-огородніх культур; забезпечувати відчужувача згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості; в разі смерті відчужувача поховати його у м.Дубно Рівненської області з дотриманнням правосласного християнського обряду.

Відповідно до п.10 Договору у разі невиконанння набувачами майна розпоряджень відчужувача майна, а також на вимогу набувача майна у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача майна, спадковий договір може бути розірваний судом. (а.с.8,9.)

Копія свідоцтва про смерть вказує на те, що ОСОБА_4 помер 26 листопада 2014 року. (а.с.11.)

Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, ознайомившись з докуметами справи, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває права власності на майно відчужувача.

Відповідно до ст.1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача, у разі невиконанння набувачем його розпоряджень.

За змістом ч.1 ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника.

Абзацом 7 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснено, що у разі смерті набувача спадковий договір вважається припиненим.

В судовому засіданні встановлено, що один з набувачів помер у 2014 році, теж практично не виконуючи умов спадкового договору.

Інший набувач, що доводив позивач, та підтвердили свідки не виконував абсолютно умов спадкового договору щодо взятих на себе зобов'язань по утриманню, наданню допомоги своєму батькові, вів аморальний спосіб житя, зневажливо до нього відносився.

Отже у відчужувача є всі обгрунтовані підстави для тверджень що його розпорядження не виконуються, а отже і спадковий договір підлягає до розірвання.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212 ЦПК України, суд.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору - задоволити.

Спадковий договір, укладений 25 жовтня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений 25.10.2010 року державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №1546 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд з поданням в 10-денний строк апеляційної скарги з дня виготовлення повного тексту рішення. Особа, що не була присутня при розгляді справи, має право подати скаргу у той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: